BRSKOVO, DANJ I PUTEVI PO SRP. ZEMLJ. D 
Božidar Vuković se pisao ornyncrgoun oru oAnokanrime a bio je iz 
Podgorice, kao što sam napominje.' Neka je dakle i istina što 
Hecquard u Historie et description de la haute Albanie 72 govori, 
da je Podgoricu u XV vijeku osnovao sultan Murat,? opet se vidi, 
da se ona vezivala za staro ime Duklje. Kralj prvovijenčani kazu- 
jući da je ocu Nemanjinu mjesto rogjenja Dioklitija, kazuje za 
Nemanju da se rodio na uucTnx pekouzun Pusumja. A Podgorice eno 
na rijeci Ribnici. Oba su dakle mjesta mogla stajati u ono vrijeme, 
i ni traga nema od pomena kakva velikog trgovačkog mjesta na 
tom kraju. Sultan Murat sigurno je samo grad sazidao, i tako treba 
razumjeti ljetopisca gdje govori pod 1480: ceauga mapu (MovpaTn) 
Hogbropniyov ov Zeru. Glas. X 2170., pa se moglo tijem povodom 
promijeniti staro ime Ribnice u Podgoricu, koje ime i danas traje. 
Jasno je dakle, da se tu nigdje ne može tražiti trag Brskovu, i 
ono mora biti na kome god drugom kraju. 
Ostale premisse, na kojima bi se mogla osnivati taka hipoteza, 
padaju još lakše, jer nijesu ni ovoliko precizovane. Što je episkop 
crkve sv. Mihaila 1809 godine plaćao naknadu Mlečićima u perpe- 
rima brskovskim, ne mora značiti, niti da je on sjedio u Brskovu, 
jer je crkva sv. Mihaila i episkopija njegova bila u to vrijeme na 
ostrvu Prevlaci u kotorskom zalivu,“ niti da je bio blizu, jer je 
malo čas navedeno, kako su brskovski novci progonjeni po svima 
pijacama istočne strane jadranskog mora; svud su dakle bili poznati. 
Što se u pismu Stefana Prvovjenčanog i u ugovoru izmegju Du- 
brovčana i Kotorana od 1279 spominje Brskovo kao trg za vino 
i med, čini mi se da bi nam moglo biti uputstvo da ga ne tražimo 
nigdje u nagibima planinskim k moru i jezeru skadarskom, jer tu 
bi mučno moglo trebati vino kotorsko i dubrovačko. Stat. Roga- 
torum govoreći de salario nunciorum veli: Rasciam a Bresqua in 
antea (citat u Glas. 33, 233). To će reći, da Brskovo nije u Žeti, 
kad se držimo te strane primorja, nego negdje na granicama ,raških“ 
t. j. unutrašnjih srpskih zemalja, pošto je Zeta i primorje uvijek 
lučeno od raških zemalja, a tu su razliku Dubrovčani dobro pozna- 
<vali. Po blizosti Kruševa mi ne možemo ništa tražiti, jer ni za nj 
ne znamo ni koliko za Brskovo, a nepoznato se samo po poznatom 
može tražiti. 
! Dan. Bječn. FnoKmiTni1. 
2 O tome i naš ljetopisac u Glas. X. 275. 
3 Članak episk. G. Petranovića u Šematismu episk. boko-kotorsko-dubro- 
vačke za 1874 i u istoj knjizi za 1875; Dučić u Glasniku 42, 168 i d. 
