12 STOJAN NOVAKOVIĆ, 
I ovdje su nam direktni znaci za orijentovanje vrlo neznatni. No 
mi ćemo ipak pokušati indirektnim orijentovanjem. 
Crni Vrh spominje Milić. pod 33 u spisku sela vasojevićkih, samo 
što se po njegovu spisku ne može znati, gdje je u Vasojevićima. 
Ako to nije ovaj Crni Vrh iz povelje, onda je on može biti zajedno 
sa ljubovigjskom župom bio negdje u Crnim Gorama, koje se spo- 
minju kao megja Plavu i Budimlji. Milojević str. 1717 spominje 
takogje Crni Vrh jedan sahat od Peći, samo što ne kaže na koju 
je stranu. Ako je na zapad, onda može biti onaj iz povelje. Megju 
sjevernim pritočicama Dečanske Bistrice ima na Kiepertovoj karti 
jedno selo Ljubanić, koje Hiljferding (Srb. Ljet. 110 str. 112) 
naziva Ljubonićem. Možda nije s gorega napomenuti, da Jur. u 
svome tekstu povelje, 60 crp. ima mopognuckon, koje je Miklošić 
ispravio u mMosokurnckon. Može biti prije, da bi Jurišićev tekst tre- 
balo čitati ljubovićskoj. Nijesmo ipak daleko ni od te ljubovigjske 
župe, koju bismo imali zamišljati na sjevernoj strani Dečanske 
Bistrice. 
Prema tome i kad uzmemo, da su sve zemlje man. Dečana u 
prijedjelu oko samog manastira i istočno od njega u porječini Bije- 
loga Drina, ili oko Plava i u planinskom kraju sjeverno, zapadno 
i jugozapadno od Plava; da sama povelja svjedoči, kako je nekakva 
cesta išla pokraj Dečana uz Bistricu via Bogićevica; da su u prije- 
djelu Plavu svi ostali krajevi osim toga put Bogićevice i Dečana, 
istočnoga kraja, već popisani u povelji kao darovani manastiru; da 
ako ikoja, a ono brskovska župa treba da se očekuje u okolini te 
ceste, a baš okolina ceste prazna ostaje — ne ostaje nam ništa 
drugo, nego da mislimo da je Brskovska župa bila u Plavu na 
istočnoj strani put Dečana, i da je kroz nju išla u povelji spome- 
nuta prijeka cesta. 
Ako s ovim sporedimo ono što je pod 1. kao suma istraživanja 
izvedeno, onda svakojako dobija veliki stupanj vjerojetnosti i jedno 
i drugo. Prema tome produženje dečanske prijeke ceste možemo 
slobodno očekivati nekuda na zapad kroz Plav, pa preko planina 
put Skadra. 
3. Vrlo su lijep takt pokazali oni pisci, koji su u istraživan u 
srednjevjekovnih naselbina našega naroda tragali rimska kolonijalna 
mjesta, i u našoj mreži putova naslučivali jošte živu mrežu starih 
rimskih putova po balkanskom poluostrvu. Ta već nekoliki krupniji 
tragovi, već tako česta koincidencija rimskih pravaca i staništa sa 
poznijima, pa i sadašnjim, a naročito srednjevjekovnim našima mo- 
