18 - (= STOJAN NOVAKOVIĆ, 
na mjestu staroga Birziminiuma. Neću se u to upuštati, ali je vrlo 
mogućno, da u slovenskom Brskovu živi još korjeniti dio i samoga 
staroga nazvanja, i da je slovensko ime posrbljeni derivat od kojega 
god onih starih nazvanja, koja su naprijed spomenuta. 
Ostaje da se razjasni, kako bi se moglo izgubiti ime Brskovo i 
varošica se na onom mjestu prozvati Plavom. 
Iz dosadašnjega govora vidi se, da se i u staro vrijeme zvao 
čitav ondašnji prijedjel Plavom; to ime za jezero i do danas se 
sačuvalo. Ovdje je dakle, na svu priliku, na ime mjesta prenešeno 
staro prijedjelno ime, koje se u smislu prijedjelnog imena izgubilo, 
jer nam pisci, koji su o tom pisali, ni naši ni strani, ništa ne spo- 
minju. Staro prijedjelno ime' kao da je istisnuto plemenskim ime- 
nom Vasojevića, za koje nam pleme naši pisci priopćuju priče, po 
kojima izlazi, da se ono ondje za Furaka naselilo. Ali i ovijem 
načinom, i tijem što je mogao kraj poslije prvog poraza i zasutih 
starih putova opustjeti, pa se u poznije doba varošica Plav na starim 
razvalama na novo podizati, nije nemogućna ovakva bliska promjena 
imena. ? 
Pošto mi uzimamo, da je istom malo čas obilježenom linijom išla 
i srpska srednjevjekovna trgovina, potrebno bi bilo potvrditi život 
ove linije u srednjem vijeku, te u tome i za nju samu nove dokaze 
naći. Ali radi potpunosti onoga što smo u tome pogledu čitavom 
ovom poslu kao zadatak stavili, potrebno nam je najprije pregle- 
dati, šta se Zna o Danju i o carini u sv. Spasa, pa da po tom 
razmatramo u cjelini putove sa jadranskoga primorja u stare srpske 
zemlje. Tu će se vidjeti i kako se i za što se oni s rimskim puto- 
vima podudaraju. 
!]Iz malo više navedenoga govora Kotoranina Bovljice vidi se da je prije- 
djelno ime Plav bilo još 1613 poznato. 
2 Hotina gora“ koja se spominje u Dečanskoga diplomi mogla bi se uzeti 
kav svjedočanstvo protiv nar. predanja (Duč. 0. 23) da su se Vasojevići na 
svoja sadašnja staništa za Turaka naselili. No ta priča u opće bi trebala kri- 
tike. Po Dučiću bila su tri brata: Ozdro, Vaso i Hoto, po Milićeviću čeliri: 
Vasa, Pipa, Krasta i Hota; a po Hecquardu trojica: Haso, Kolaš i Vaso. 
Hahn pominje dvojicu Grasu i Vasu, a Mih. N. Ilić, koji je Hahna na srpski 
prevodio, opet trojicu, ali ne kaže kako je kom ime. Hahn još priča to preda- 
nje u svojim Albanesisehe Studien, Jena 1854, I, 184. po arbanaskim izvo- 
rima. Kako je to jedna od rijetkih plemenskih priča, koja zahvata u naša: 
i arnautska plemena —— vrijedno bi je bilo potanje izučiti, ako bi se kome 
prilika dala, U Hecgardovu djelu ima takogje gragje za ovaj posao. 
s jn vk an 
