BRSKOVO, DANJ I PUTEVI PO SRP. ZEMLJ. 21 
Kako je utješno ovo poregjenje, kad se sjetimo potonjih gospo- 
dara ove zemlje Turaka, pod kojima su kulturni trudi i staroga 
klasičnog svijeta i njegovih razorilaca ,varvara“, koji se pri svem 
tom toliko susreću, zasuti mučnim mrakom prenebreglosti i za- 
borava! 
HE 
Na pošljetku ćemo svesti u jedno sve bilješke, te prema njima 
popisati glavne komunikativne arterije starih srpskih zemalja. 
U ovome poslu ima nešto što veoma presugjuje, a to je izlazna 
tačka ili upravo linija, kojoj teže i na koju izlaze, ili, uzimljući 
s druge strane, od koje polaze komunikacione linije. Osim toga 
periferije zemalja i njihovi politični interesi ili kulturna jemstva za 
komunikativnu uzajmicu i razvitak igraju često znamenitu ulogu u 
tome, na koju će stranu uputiti ili put koje BEN baze navračati 
komunikativne linije. 
Naš srednji vijek u pogledu na ishodnu bazu komunikacija ogromno 
se razlikuje od našega sadašnjeg vremena. U to vrijeme još nije 
bilo u sadašnjoj sjevero-zapadnoj a naročito u sjevernoj germanskoj 
Jevropi sadašnje renesansom i raznim drugim uplivima stvorene 
kulture. Civilizacija je jednako bila na znatnoj, u to vrijeme naj- 
znatnijoj, visini u starome rimskom carstvu, u središtima starih 
Grka i Rimljana, u Carigradu i Rimu. Načim zemljama trebali su 
putovi k Carigradu i putovi k Italiji. Mleci su se držali na trgo- 
vačkoj visini današnje Engleske; srednje i jadransko more bjehu 
glavna trkališta tadašnje trgovine. Naša trgovina nije trebalo da 
ide k Beču ni k Parizu ni k Londonu nego k Mlecima i k onim 
posrednim trgovima jadranskoga mora, koji su je mogli najlakše 
s Mlecima vezivati. Na jadransko more, kao na more našega naroda, 
posjednuto naselbinama našim upućivali su nas i svi prirodni uslovi 
obrta, i vrlo često politični obziri na Vizantiju. Nijesu dakle putovi 
srpskih zemalja teglili 4 Dunavu, kao danas, nego & jadranskome 
primorju. Iz istih uzroka i još većma zbog potrebne centralne poli- 
tične komunikacije — istu su tu ishodnu komunikacionu liniju zau- 
zimale ove zemlje i prije nas, u vrijeme Rimljana. Eto za što tolika 
od naših historika u novije vrijeme češće puta opažena suglasnost 
megju naseljima i komunikacionim pravcima rimskim i srpskim. U 
svome dakle ekcnomnom razvijanju naš je narod imao samo da se 
kreće dobro utrvenim stazama staroga Rima. 
