22 STOJAN NOVAKOVIO, 
Ishodnu dakle liniju obrta starih srpskih zemalja čine primorska 
mjesta: Drač, Lješ, Ulcinj, Bar i Dubrovnik.' Megju njima kolo 
vodi Dubrovnik jedno velikom preduzimljivošću svojih gragjana, a 
drugo tom zgodnom prilikom, što su Dubrovčani, jednoga naroda 
i jezika, mogli najlakše trgovati sa našim narodom. Bar se spo- 
minje jednako od vremena Nemanjina Daničić u Rječniku pominje 
Marina Baranina_ koji se 1533 potpisao kao arhidijak na jednome 
pismu kralja srpskoga. Ulcinjanin je jedan god. 13176 svjedočio 
nekoj namiri Dubrovčana sa Gjurgjem i Balšom (Pucić Spom. II. 
26). Kralj Radislav je utekao u Drač kad su nezadovoljna vlastela 
s mlagjim mu bratom Vladislavom iz Srbije ga prognala (Domen- 
tijan, izdanje Danič. 1860, 177). A i Lješ vidi u Daničića Rječniku 
na svom mjestu. No i sami Dubrovčani išli su 1 za Brskovo i za 
Prizren na Bar i Ulcinj. Mletački spomenici svaki čas govore o 
ovim mjestima, jer to se njih kao trgovaca veoma živo ticalo. 
U koliko se dakle Dubrovčani nijesu služili samo suhim putem 
na Trebinje putujući svojim trgovačkim putem u srpske zemlje — 
i njihova i sviju drugih trgovina, koji su iz Drača, Lješa, Ulcinja 
i Bara polazili za srpske zemlje, cijepala se odmah u primorju na 
dvije grane, na prizrensku i brskovsku. 
Za Prizren su se na Danju sticali svi, 1 odatle su gore opisanim 
putem u Prizren prispijevali. 
Za Brskovo morao je biti put sjeveroistočno od Skadra, i pola- 
zeči iz Bara, Ulčina i Skadra nije se moralo udarati na Danj. A 
sva je prilika, da je lješka i dračka trgovina išla i za Brskovo na 
Danj. Lako može biti, da je ta primorska trgovina za Brskovo 
udarala nekuda i na Drivast, može biti dolinom Drinaša, kao što 
je gore spomenuto. 
Kako su se iz Prizrena dalje na istok granali i razilazili putovi, 
ostaviću sada na stranu. Toliko sam dužan spomenuti, da se s te 
linije na carini u sv. Spasa odvajala sjeverna linija uz Grumu za 
Djakovo, Niš, Bugarsku. To je bez svake sumnje onaj isti put, 
koji se takogje u granicama dečanskoga vlastelinstva kao velija 
cesta spominje. Idući iz Niša on se na Gjakovu morao cijepati na 
ogranke Skadar i Prizren. 
Iz Brskova išao je po gore pominjatim riječima Dečanskoga po- 
velje put na Bogićevicu planinu pa niz Dečansku rijeku pravo 
istočno, sastajući se sa gore pominjatim putem Niš-Prizren-Skadar. 
! Bliže naročito za Dubrovnik vidi u člancima dr. P. Matkovića Prilozi 
k trgovačko-političkoj historiji republike dubrovačke u Radu VII i XV. 
