Stara štampanja za Bugare. 
Priopćio u sjednici filologičko-historičkoga razreda dne 14. lipnja 1876. 
DOPISUJUĆI ČLAN STOJAN Novaković, 
Po dosadašnjem znanju o starome XV, vijeka započetom štam 
panju st. slovenskih crkvenijeh knjiga nema nigdje direktnoga svje- 
dočanstva, da se što štampalo za Bugare. Moše se misliti, i misliti 
s puno osnova, da su vlaška štampanja, u kojima je redakcija bu- 
garska, štampana i za Bugare; može se danas, pošto se zna, da je 
bilo štamparije u Gračanici na Kosovu, očekivati, da se i tu, pa 
može biti i u Biogradu, štogod za Bugare štampalo, ili da će se 
trag kojoj štampariji i dalje gdjegod na istoku naći — ali izvjesno 
se o tome ne zna ništa, i kao što se danas cio jugoslovenski istok 
služi knjigama u Rusiji, po ruskom izgovoru i za ruske crkve, ude- 
šavanim, može se vrlo lako držati, da su se onda Bugari mogli za 
svoju potrebu namirivati iz Vlaške (s kojom su od vazda u najbli- 
Zo; komunikaciji) i služiti se knjigama srbskim, koje su im bliže 
nego ruske, i koje su im u ono vrieme mogle biti i pristupnije 1 
poznatije. No vrijedno je zapitati se, s kojega se izvora razširila 
štamparska vještina po jugoslovenskim i u opće jugoistočnim stra- 
nama, i eda li je traga, da su sami prvi radnici ove struke imali kak- 
vih širih misli ? 
P. J. Šafarik (u knjizi Geschichte des serbischen Sehriftthums, Prag 
1860 str. 2604) govoreć o Božidarevom mineju prazničnom štam- 
panom u Mlecima 1556—38 godine spominje, kako u toj knjizi do- 
laze gdjegdje bugarska slova a i a, koja se u srpskim knjigama 
toga vremena nikad ne upotrebljuju. U tome nalazi Šafarik ,,Be- 
weis, dass die venetianer Officinen zu dieser Zeit schon (und ge- 
wiss auch friiher) slowenische Lettern nach Walachien und Sieben- 
biirgen lieferten. Denn fiir dieses Buch oder sonst fiir Serben sind 
! Vidi moj izvještaj s arheološke izložbe u Kijevu, štampan u Biogradu, 
1874. na str. 8. 
