STARA ŠTAMPANJA ZA BUGARE. 31 
HEHAYPBNAEMATO BNATOOVTPOKIA ETO, XA NOCIKINHTK MH CIA AO = ChRPh- 
MICNIA, MJIE GOVAOVTE OVTOANJA EDCEBNATOMOV MpHCTOV ENAJBNJE MOEMOV. 
Goroun CEEEETEIbCTEOVIO, NE NAXb CEB€ HH MANA NOKOHM, MANO GKE M 
OYHMA MONA APEMINIC, HH NOINEAEXh Č) HMENH MOHXR O IEIKE MH NAN 
ECTh FOCIIOJb, NOW AKNE N3JRDCTH MH NENO NA CEBphINENIC. ČE BNATORT- 
Tito MpucTa, MOEFO  KTAJBIKHI, NA O CBEPbINCNIC AKTE NpHCAEA HP CbRPh- 
MNXb Bb TOVGJEN ZEMNH KRCIKI NHCANIA UPBKORUZA KCMNIJENUU CIORECH, itd. 
Kiječi ove jasno potvrgjuju dvoje: 1. da je Bozidar radio da orga- 
nizuje štampanje ćirilicom i za Srbe i za Bugare, i 2. da je oboje 
izvršio. 
A iz svega, s obzirom na ono što smo malo više naveli, mogu se 
bez svake opasnosti izvesti ovi resultati kao odgovor na gore po- 
stavljeno pitanje: 
a) Božidar je štampao svoje knjige i za Srbe i za Bugare, i to 
u obje u to vrijeme dobro poznate redakcije. Otuda u čisto srpskim 
knjigama po gdjekoje bugarsko slovo, i taka su se slova samo pri 
tom slučaju mogla in den Satzkasten verirren, a ne u onom koji 
pominje Šafarik. (Vidi citat malo više.) 
b) Može se s razlogom misliti, da su, kao što je prijevod bio 
jednak, Bugarska izdanja gradili korekturom srpskih, ili obratno. [ 
taj posao znao je tada svaki iole vještiji književan čovjek, jer se 
zna da se iz jednoga izgovora u drugi megjusobno često prepisivalo. 
6) Kao potvrda ovome i jednom i drugom moglo bi se može biti 
uzeti, što u jednom izdanju iste gore spomenute knjižice od god. 
1936 dolazi na ne. kvaternionu (ineno no rphvucKoMmow ćirilicom na- 
šom a grčkim jezikom. 
d) Božidar je u svojoj radnji imao uz Srbe za redigovanje srpskih 
i Bugara za redigovanje bugarskih tekstova. Jedan od ovih u prvoj 
ili svakojako u drugoj generaciji može biti gore pomenuti Sotijanac 
Jakov Krajkov. On je, vidi se, ostao na mjestu i bavio se poslije 
redigovanjem ili izragjivanjem novih srpskih edicija (sa Zagurovi- 
ćem). Drugi su, poput onih, koji su po manastirima u unutrašnjosti 
srpskih zemalja štampali knjige, mogli otići k Vlaškoj, te tamo na 
svoju ruku organizovati nove štamparske radionice pod okriljem 
vlaških knezova, u prvoj liniji za Vlahe, a u drugoj za svoje zem- 
ljake, kojima su odatle mnogo bliže bili. Tako dobijaju tvrd osnov 
gore pomenute iz Šafarika navedene riječi. "To su mogli činiti i gdje- 
koji Srbi. 
e) Kako je na pošljetku radnja ova pod pritiskom sve veće tame 
i siromačtva u otačanskoj 'Purcima pritisnutoj zemlji na izvoru svome 
