GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. AT 
ščedry knčže (Vyb. II. 21—24), svaty n4š Vieslave (Vyb. I. 521). 
Zabrana glasi ovako: Item mandat d. Archiepiscopus, quod ple- 
bani et ecclesiarum rectores in predicationibus nuntient prohibitas 
esse novas cantilenas omnes praeter Buoh ete. Alias contra cantantes 
et cantare permittentes per remedia juris punientur (Hofler, Concil. 
prag. 1862, 52, nro. 26). God. 1415 dobi neki ,Jacobus de Misa 
Bohemus theologus et pastor Pragensis“ ukor za to, što u njegovoj 
pastvi ima ,multos spirituales et saeculares qui credunt se salvari 
per angulos praedicando et cantilenas ab ecelesia non approbatas 
in ecclesiis, in foro et in tabernis cantando“. Hardt Concil. Const. 
3. 386. U Češkoj bi strogost i opreznost sa strane katoličke iza- 
zvana time, što su husite osobito njegovali crkvenu popievku na 
narodnom jeziku. Valjalo je dakle pravovjernike zaklanjati od kri- 
vovjernika. Nego prevelika strogost osim toga što ne urodi nika- 
kovim plodom nadje čak kritiku neodobravajuću, kako se vidi iz 
ove bilješčice: Cantio sancti Adalberti usque ad nostra tempora 
proprio linguagio mansit, quam ipse composuit, videlicet hospodine 
pomiluj ny ete. quam Bohemie homines temporibus nostris canunt et 
cantabunt usque ad voluntatem dei et non voluntatem hominum qui 
bonas vulgares canciones prohibent quae sunt ex lege dei, sanetis 
evangeliis ac epistolis et prophetis et apostolicis dictis et non pro- 
hibent cantus meretricum qui ad lasciviam et adulterium provocant.' 
Ne čudimo se dakako, što su na kostničkom koncilu 1417 čl. 11 
zabranjene sve pjesme ,in praejudicium sacri concilii et virorum 
catholicorum cuiusque status qui Wiclefitis obstiterunt et Husitis 
vel cantilenae in commendationem Johannis Ilus et Mieronymi hae- 
reticorum condemnatorum“. 
S. 8. Gdje su bile bolje prilike, ondje ne postupaše ni crkva tako 
strogo. Na priliku Hrvati izvojevaše sebi već davno osobita prav: 
na porabu slovinskog jezika u crkvi. Tako se nije ni sam papa 
sablažnjavao, kada ga g. 1177 dočekaše Hrvati u crkvi slovinskim 
pjevanjem. Baronius piše o tom: Exinde ceteras Dalmatiae insulas 
transcendentes in proxima dominica priusquam sol illucesceret ad 
civitatem Jaderae quae sita est in capite Hungariae regni eundem 
pontificem sanum et alacrem portaverunt. Et quoniam nondum quis- 
quam Romanus pontitex civitatem ipsam intraverat, de novo ipsius 
! Ovu bilješčicu navodi Feifalik u Altčech. Leiche, Lieder u. Spriiche 643, 
sr. još u istoga Koniginhofer Hdscehr. 70 ss., Ueber altb&hm. Vers- und 
Reimkunst II. 295 op. 16; Dobrowsky Geseh, der bčhm. Spr. u. lit. 251i 
J. Jireček Čas. Mat. Mor. V. 1873, 2 ss. 
