GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 61 
poljskoga naroda, već poljske sljachte, po načinu postanja i po 
sadržaju te cielom karakteru svome skroz različite od pravih na- 
rodnih pjesama epskih. 
Da se ne bi mislilo, da je to tek moje nagadjanje, kojemu nema 
dovoljne historijske potvrde, evo izrazita dokaza, da se zbilja sve, 
što se pominje o sredovječnim poljskim pjesmama historijskim, ima 
shvatiti u pomenutom smislu. Sarnicki, koji napisa djelo triumphus 
hoc est descriptio moris veterum 1581, kaže izrikom ovako: mos 
decantandi laudes virorum illustrium adhibita lyra hactenus apud 
Polonos retentus fuit, quod testantur cantilenae illae de Vladislao 
Jagiellonide qui ad Varnam periit, de Wittoldo et bello prutenico, 
de Strusiis germanis fratribus Felice et Georgio, pugna orzeusis, 
Matthiaeque regis illustria facta.' — — Kad bi u sredovječnoj 
Poljskoj zbilja narod bio njegovao epiku: bili on ovako pabirčio 
po historiji? Ne bili on sebi stvorio jedno ili nekoliko središta oko 
narodnih junaka, o kojima ipak nema nigdje ni traga ni glasa? 
Ii zar je ona ,Cantilena polonica in laudem Jo. Wicleff*, koju 
donie Pamietnik Warszawski 1816 nro. 20, — pjesma narodna ? 
ili zar su pjesme u Dodatku Maciejowskoga 1317—141 prave na- 
rodne? ili možda one tobožnje sleške, o kojima Maciejowski govori 
u prvoj knjizi svoje historije na str. 1687 ili ona o Boleslavu Kri- 
voustom na str. 165?! Dobro primjećuje sam historik (1. 172), da 
su to sve pjesmotvori sastavljeni od pojedinih pjevača; o kojima 
prosti narod ne htjede ništa znati. Ni ona u Wdćjcickoga I. 457 
preštampana pjesma o pobjedi pod Grunwaldom (1410) nema ništa 
narodna na sebi. Nije mi pristupan tekst poljske suvremene (?) 
pjesme, koja pjeva pobunu krakovsku god. 1461, u kojoj razjareni 
narod ubi Andriju Teezynskoga (sr. Zeissberg Poln. Geschichtschreib. 
416), ali iz kojih krugova izidje pjesma, može se već po tome su- 
diti, što ona zastupa stranku plemstva i ubijenoga Teczynskoga. 
Kolberg preštampao je u svojoj zbirci II. str. 255—256 iz pa- 
mietnika sandomirskiego (Warszawa 1830) dvie pjesme, jednu iz 
konca 16 drugu iz 17 stoljeća, odakle se vidi, kakove su u ono 
doba pjesme bile popularne u smislu narodnih: obima mogu se 
dokazati posve srodne paralele iz pjesama današnjega vremena. 
Pak da se nadje pjesama iz 12—13 vieka, i one bi za cielo bile 
jednake današnjim, ako ne sadržinom, a ono bar načinom razlaganja. 
S. 14. U Poljskoj dakle sudeći po svim ovim viestima, kada se 
! Sr. Maciejowski Pismennietwo polske II. 411. 
