GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. SKI 
rodne pjesme. Dosta ih je jedanput pročitati, a da se uvjeriš o 
tome. Onako mogahu pjevati tek nadriknjižke skitalice, pokazujući 
narodu ,,schrecklicke Mordthaten“ i druge prizore. A sama kronika, 
iz koje odsieva duh češke opozicije protiv Niemaca, koja na opširno 
priča stare narodne priče o poštenju češkoga kraljestva a nigdje ni 
riečce negovori o češkim pjesmama, nigdje o junacima, što bi bili 
slavljeni u onim pjesmama, a zna čak, da su se Niemci jednog češ- 
kog viteza toliko bojali, ,až jej Berdnskym  Dčtiichom zovčehu“ 
(Dal. ed. H. 184). 
Ja dakle odričem i češkomu plemenu pravu narodnu epiku u 
onom značenju, u kojem govorimo o srpskim junačkim pjesmama 
ili o ruskim bylinama. Pojedine historijske pjesme, kao n. pr. one 
u kraljodvorskom zborniku, sve da i rečemo da su ostatci pravih 
narodnih pjesama, mogu prije poslužiti dokazom velike razlike iz- 
medju staročeških historijskih i srpskih junačkih pjesama, nego li 
srodnosti, ili čak imitacije, kako njekoć posumnja Kopitar. 'To su 
i braća Jirečki dobro uvidjeli te se ja posvema slažem s onom 
njihovom opazkom na str. D4: ,Namentlich muss hervorgehoben 
werden, dass die Volksepik der Boehmen der kleinrussischen viel 
niher steht, als der siidslawischen“. Ali nesrodnost ne bi još sme- 
tala kao što srodnost nebi potvrdjivala, već nedostatak nutarnje 
sveze, pomanjkanje tipičnosti, suvišak opisa i subjektivnih reflexija 
uz jako malo opredieljene situacije, malo radnje epske — sve su 
to znaci, dosta razgovietni, da historijskih pjesama kraljodvorskog 
zbornika u onom obliku, kako ih mi imamo, nemožemo smatrati 
proizvodima prostoga českoga naroda. Prema tomu je i vanjski 
oblik pjesama, on je odviše neravan, neopredieljen. Ako je češka 
narodna epika, kojoj se misli i u Libušinom sudu imati jedno svje- 
dočanstvo, već razvila epski deseterac, — a Libušin sud trebalo bi 
da bude tomu dokazom — tada se nikako ne može dokučiti, zašto 
bi poznije historijske pjesme kraljodvorskog rukopisa razgradile bile 
ono, što je već jednom narod sagradio. Metrika kraljodvorskog 
zbornika prema Libušinu sudu stoji od prilike u onakovoj nesuraz- 
mjernosti, kao metrika južnoruskih duma prema srpskomu desetercu 
ili kao razmjer naših starih ,bugaršćica“ (stih sa 15—16 slogova) 
prema današnjemu desetercu. 
S. 18. Rekoh, da se o prošlosti českoj sarazmjerno s drugim slo- 
venskim plemenima još koje što i znade. Tomu je dodati, da je 
susjedstvo s njemačkim carstvom, dodir s njemačkim državnim, 
pravnim i društvenim institucijama mnogo toga unesao u češku 
