GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU PORZIJU. 19 
za dokaz kako daleko dopiraše ova sredovječna, ali s gledišta slo- 
vinskih naroda tudja, t.j. njemačka, institucija, hoću da se pozovem 
na nekoja mjesta, što se čitaju u slovenskom prievodu nomokanona, 
o kojega domovini itd. sr. moju razpravu u Stainama VI, 60 ss. 
Ondje se nekoliko puta pominje rieč Spilman (srednjonjem. Spil- 
man): 0 minualnMauxb oo raovunijuxh u o nmiecjukh, s glosom: 
WM NHNMANH O CKAJMETK CE HIPbIjb, i Opet: MJI€ 1ECTh HIHI MAGI 
peke raovunijh, s glosom: mje KTO ... MENA OMANNTH PEKME FROVNNI 
pmoTn (Starine ib. 81—82). Grčki tekst ne davačše povoda slovin- 
skomu (po mojemu mnienju bugarskoslovenskomu) prevodiocu No- 
mokanona da bi morao bio upotriebiti upravo rieč Špilman; ako li 
je ipak nekoliko puti čak protiv grčkog originala ova rieč kao glosa 
ušla u bugarsko-slovenski i srpsko-slovenski tekst i izpod teksta, 
to jamačno dokazuje, da su njemački skitalice već tada (u 10—12 
stoljeću) pod njemačkim imenom ali jamačno u najnižem značenju 
one rieči dopirale čak do južnih Slovina.! Pjesnik Vetranić - Čavčić 
spjeva takodjer pjesmu ,lanci Alemani“, u kojoj kazuje, kako su 
došli ,tamo daleč“ iz ,Alamani“ sa zapada nekakvi ,lanci trum- 
betari, dobri meštri, ki trubimo pod pifari“ a ne traže druge plate 
za to što će Dubrovčanima trumbetati te i njih naučiti ,u trumbune 
trumbetati“ već ,da s vami potrinkamo kad svršimo inka "KI 
to bijahu svoga vremena »Spilmani“, koji tražijahu sreću čak u gosto - 
ljubivom Dobre sna obećavajuć da če ih za to pohvaliti svojim 
»limfram“ (limfra = nympha, djevojka dvolična glasa), kada se 
kuči vrate. U takovu smislu kao glumci, špilmani, bijahu jokulatori 
poznati i u Poljskoj. Već u 13 stoljeću (1235) pominje jedna listina 
nekakova jokulatora ,(ioculator) Juricus“, koji je cielo selo (villam) 
jednoj crkvi poklonio (sr. Raezynski cod. dipl. p. 14). U 14 vieku 
bi ustanovljeno od Kazimira Velikoga: insuper volumus quod in 
fuit qui non conferret invitus aliquid duci de sua apotheca. To bijahu za 
cielo već tada siromasi, koji si gudenjem ili sviranjem hljebac služahu, dakle 
sasvime različita klasa ljudi od dv orskih, zemljištem nadarivanih joc ulator a. 
1 Rieč p Spilman“ dolazi još u Zlatostruju — dakle i opet spomeniku 
južnoslovinskog porekla (sr. Mikl. lex. s, v.) i u jednom prologu pod 17tim 
Aprila zove se mučenik Ardelion »Špilman“ grčki 406). Što Vostokov 
nekoč mišljaše (Omuc Pym. Mys. 456), da je ova rieč svjedočanstvo 
zapadnog poriekla onog života sveca, u tome mi danas više ne nalazimo 
dokaza, pošto znamo, da je »Špilman“ bila rieč dobro poznata južnoslovin- 
skim piscima 2 XXII stoljeća, Zato je suvišno bilo, što je Petrov (O I po- 
uexowneHiu u cocrasb Ilpoaora, funeBp 1815 , 102) ponovio rieči 
Vostokova. 
