GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 89 
glasi, unatoč historiji, zabilježeno je pod konac ovo: O cumxp Bee- 
CJABHUYAX'B CHILE CCTB AKO CKAsanIAa 6bOUJTU peke. Lijetopisac po- 
zivajuć se na ,Bbaynujee“ imadjaše po svoj prilici na umu pjesnike, 
koji zbilja slovljahu kao ,vješti“." 
Osobitim bogatstvom poetske sadržine odlikuje se tako zvani vo- 
linjski ljetopis (dopire u XIV. stoljeće), koji Kostomarov predlaže 
prozvati galičko - volinjskim. Izdan je u drugoj svesci Iloanaro 
codpania pyeekux'p abronuceit te odmah na samom početku govori 
o Romanu Mistislaviču riečima 1 frazama, koje su gotovo bliže slogu 
slova o polku Igorovu nego li suhu ljetopisnom izlaganju.? 
S 25. Protivno tomu slavi narodno pjesničtvo svoj krug junaka, 
o kojima opet ljetopisna kazivanja ili posve ništa neznaju ili tek 
gola imena spominju. Najčudnavatije je svakojako to, što najznat- 
nija ličnost današnje velikoruske epike, središte cieloga kruga by- 
lina, Ilija Muromec, ne nadje mjesta u ruskim ljetopisima. Ljeto- 
pisi ruski ne umiju ništa pripoviedati o Iliji Muromcu. Po ljetopi- 
sima Ilije Muromca nema. Mi stojimo ovdje pred velikom zago- 
netkom, koju će jedva i kada iztraživanju poči za rukom da rieši. 
Malo ili ništa nije nam time pomoženo, što razabiruči karakter Ilije 
tumačimo, sad da je on predstavitelj groma ili munje, sad sile rus- 
koga naroda, itd. Jer recimo da i jest tako, opet htjeli bismo sa- 
znati, kako i za što narodna epika tu svoju personifikaciju priveza 
za tako konkretno narisanu ličnost — za čovjeka po imenu Iliju, 
rodom iz sela Karačarova, blizu grada Muroma, kojemu se otac 
zvaše Ivan, itd. Sav taj konkretni, točno opredieljeni lik ne može 
biti puka slučajnost, on ima nekakav osobiti povod, kojega mi tek 
ne možemo više odkriti.? Istom u sedamnaestom vieku izlazi na 

* Kombinacije Bezsonova, kao da je Jan Usmošvee onaj isti što u narod- 
nim pripovietkama Kožemjaka ili maloruski ,,Švec Semen“, može čitalac 
naći u prilogu k četvrtoj svesci zbornika Kirijevskoga str. CXLI. Ja ne 
nalazim, da je ono dokazano. Isto tako ne bih mogao prihvatiti hipoteze 
Kvašnina-Samarina, o kojoj će biti niže rieč, kao da je Rogdaj jedno lice 
s Ilijom ! 
2 Sr. Bestužev - Rjumin, Pyeckas ueropua, Crr6. 1872. I. 28 ss. 
* Prof. Buslaev svraća pažnju na tu znamenitu okolnost, što po ljetopis- 
nim kazivanjima, a stranom i po bylinama, najglavnija lica Vladimirove 
bogatirske družine lozu vuku iz sjeveroistočnih strana: Ilija iz Muroma, 
Dobrinja iz Rjazani, Aljoša iz fostova — to će reći iz krajeva, koji u 
historiji ruskoga naroda baštiniše poslije pada Kijeva veliki zadatak, da 
prokrče put novomu objedinjenju oko moskovskog središta. Ali oprezno 
dodaje on sam ovu ogradu: ,He ueropuuecKig ana H8b Cy8/)A1BI6B'B 
