GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 89 
S. 26. Osim Vladimira, kojemu ne treba svjedočanstva, dolaze 
u ruskim bylinama još ova imena, koja i ljetopisi spominju te će 
biti zanimljivo, da vidimo ima li medju ljetopisnim i narodnim ka- 
zivanjem i kolik paralelizam. 
Na piru kod Vladimira javlja se u bylinama udovica Bludova: o 
samom Bludu ništa se ne spominje ali o njegovu sinu Chotenu 
Bludoviču ima bylin4. Ljetopisi zbilja govore o Bludu kao privr- 
ženiku Vladimira kneza protiv brata mu Jaropolka: Jaropolk bješe 
se protiv brata zatvorio u Kijevu ,c awaMu cBoumu u cp boy- 
0oM#... BoaojumepB ske nocna kB BayAy BoeBoyvE raponona 
Cb JECTBIO TJAFONA' IONPMAN MH, AJE OyćđBIO 6Opara eBoero, 
umru TA xoqo BO arena MbeTo M MHOFy He€TB BOSBBMENIH GT 
MEBE, IIC HAH'B 60 NOYANB GPATBIO ĆUTH HO QH'B. AST zRE TOTO OV- 
ĆOTAB'B CA NPHAOXB HA Hb. M peue Bayap KB NOGaoMB Bonom 
MEPpHM'R A8 6vay To6k B CPBABNE M BB IPMIAZHBCTBO . . . Iz ovih 
rieči i nekojih refleksija ljetopisa vidi se, da se Blud s izdajnič- 
kom nakanom zatvorio s Jaropolkom u Kijev: ce 6o Baya sa- 
TBOpH CA €'b MPOono1KOMB IABCTA eMYy, CJlAIIe KB Boaogumepy 
UACTO BEJA eMY IPUCTPAINATH KB FPAIy GPAHBIO A CAM'B M'BICIA 
oyć6ćuru HMpono1ka, rpaxkembi ske ne 6 avsk oyćuru ero. Bay,/yb 
ZKe HC BEBSMOI'bB KAKO BI HOPYyOHTU M BZAMBICIH NACCTBIO BENA 
eMy msaasuru Ha 6pab usp rpaja. Jperade ze bayap BMpo- 
noaky, KuraHe cquor cA «Kb Bonojumepy rJarogwime * upuerynau 
Kb rpaly, ako npenamni ru HMponoaka, mo6bruu sa rpaxb. M 
nocayma ero #MAponoakp muspOEr'B Ipea HHMB 3SATBOpHM CA BD 
rpaab Pogeu Ha oyerb_ pbku, a Boaogumepb Buuage B KueBp 
u ocbae HMponoaka B Pojak. M 6b raaye BEAaNKB Bb HEMP, 


HE2O HANA NPeGPAWAMUCA HA OOPE PUKAMA U NOŽAMA BJADbMU U 
8CKOPE Bocma c&# odpa caoeeo, e08pa0oea est 30. M suob axo po- 
OumeJeit e20 ue 64 65 epamuub, 436106. 8 Moze uac# 14535 JOM 
C60€20 u notide na zana0s. (Makapiit Mer. p. nepkBu 1. 271). Druga 
posve slična ovoj pričica dolazi pod imenom Vladimira, kako on pokrstiv 
se btjede odpustiti od sebe te za nekoga boljarina udati bivšu svoju ženu 
— pogankinju Rognjeđu, no ona povede se za njegovim primjerom te po- 
krstivši se stupi u manastir. Slušavši i vidjevši sve što majka radi njen sin 
Jaroslav (KpoM'B CbIif OTB upeBa marepu) uzdahnu te je poče blagosi- 
ljati: m or» cero caoBeci $IpocaaB'B 8cma na #02y c8000 u roxKda- 
awe, a npexae 6o 65 ue xogmae (Becr. Prom. U cocr. pyeer. NET. 
npua. 20). Čitajući ovake pričice, koje bijahu u staroj Rusiji osobito po- 
pularne te se duboko dojimahu novoobraćenih hrišćana, mi još danas kao 
da vidimo kako se iz njih reprodukcijom narodnom slaže lik tridesetgodiš- 
njega ,,sidnja“ Ilije. 
