92 V. JAGIO, 
progna ga, nezna se kamo. U narodnoj bylini o Stavru glavnu 
rolu igra umna njegova žena, koja preodjevena u muške haljine 
dodje iz Černigova u Kijev da spase svojega muža Stavra, koji 
bješe u tamnicu bačen za to, što je uvriedio kneza Vladimira, za- 
rekav se, da će njegova žena sve pak i samoga kneza nadmudriti. 
Stavrova žena zbilja nadmudrila kneza. Sadržina byline udešena 
je dakako prema karakteru prostonarodnog pripoviedanja, ipak po- 
redjujuć je sa kazivanjem ljetopisnim nalazimo neke ako i odveć 
potamnjele crte, u kojima se versija narodna s historijom podudara : 
a) Staver ne bijaše kijevljanin, već boljarin sa strane, vladaše sa 
svojom mudrom ženom u svom gradu; b) Staver ne bijaše u mi- 
losti kod kneza, koji ga u porazumljenju s drugim bogatirima dade 
baciti u tamnicu. odakle ga oslobodi umna žena. Spasen mudrošću 
i pregnućem svoje junačke žene, pobježe po nekim bylinama Staver 
od Vladimira, što bi od prilike odgovaralo zatočenju, o kojem go- 
vori bilježka ljetopisna. I kod ove historijske ličnosti vidimo, da 
je poetski prizor prenesen iz vremena Vladimira Monomacha u doba 
Vladimira prvoga. 
Još ima jednomu čovjeku ruske epske poezije vrlo zanimljiva 
potvrda u ruskim ljetopisima. U bylinama pominje se bogati trgovac 
Sadko ili Sadke, novgorodjanin. Postavši čudnim načinom bogat, on 
putova sa svojim bogatstvom na ladjama po moru te ga na putu 
zadesiše svakojake zgode i nezgode; najposlije ga ipak njegova po- 
božnost sretno spase iz svake opasnosti. Po bylinama on sagradi 
jedan ili nekoliko hramova u Novgorodu. Napram ovakovu narod- 
nom kazivanjt žine odlikuje se bylina 
br. 70 u Hilferdingovu zborniku — znadu ljetopisi o Sadku ovo: 
God. 6556 (1048) mbesa mapra sp 4 geup ey6ćorabim eropb 
era CoebkA. Bbarme se qerHo oyerpoena “ oykpamena, 13 Bepxu 
umMoynid. A Ty Croma Croma croe CoA KOHECIIB nuekynab 
oyaumyb, udeske nut nocmasuzas Comske vepnev xkamenoy erro Bo- 
puca u Tabća maye BoaxoBomp (Bestužev-RjuminB 49)." Što je 



! Da bi se ovo mjesto lakše razumjelo, pripomenut ću da se stari Nov- 
gorod (na ilmenskom jezeru) dielio na dvie česti: sofijsku i trgovačku. S0- 
fijska bješe na lievom, trgovačka na desnom briegu rieke Volehova. Sofij- 
ska imadjaše opet tri ,konea“, jedan konae ,mnerevski“ pružaše se jednim 
bokom k briegu Volehova, to i bijaše episkoplja ili biskuplja ulica, gdje je 
Sadko poslije podigao erkvu sv. Borisu i Gljebu. Ruska rieč ,,KOHeI'B“ 
ima kod gradova svoje veliko juridičko-topografsko značenje. Znamenito je, 
što sei u mom rodnom mjestu Varaždinu nekoč jedna ulica sa svojim kom- 
pleksom zvala ,,dugi konee“, koji kasnije tobože ispraviše u ,,duga ulica“. 
Tako je i opet jedaa komadić sasma nevine starine zatrt. 
