GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 97 
diverso literarum rhemate Wilze nominant duelli certamine supe- 
ravit. Dovle dakle nema još nikakova svjedočanstva u germanskoj 
sagi, da je sadržaj svoj, na koliko se Rusije tiče, crpala iz ruskog 
narodnog predanja, to će reći da je onaj kompilator germanske 
sage, koji je u nju upleo Vladimira i Holmgard, Smolensk, Polock, 
slušao o tome ruska narodna predanja. Sve to mogaše se tako 
zaplesti i bez učestvovanja ruskoga, bez ruske narodne epike. Sasma 
drugačiji oblik dobiva cielo pitanje, čim se uz Vladimira pominje 
još brat mu ,Ilias van Riuzen“, ako taj ,llias“ germanske sage 
nije tko drugi, van upravo ruski — Ilija Muromec! U prilog ova- 
kova tumačenja sastavio je prof. Millenhof (Haupt's Zeitschrift XII 
331 ss., 342 ss.) toliko umnih kombinacija, da je meni barem 
teško oteti se uvjerenju, da je onaj Ilas zbilja ruski Ilija Muro- 
mec. Istina, u novije vrieme prof. Kirpičnikov' ustade Millenhoffa 
pobijati; nu tko sravni rolu koje u germanskoj sagi igra ,llias af 
Greka“ ili ,von Riuzen“ s Ilijom Muromcem ruskih bylina, lako 
će razumjeti, za što se ruskomu učenjaku ne da vjerovati, da bi 
to mogla biti jedna ličnost. Meni se ipak čini, da je Kirpičnikov 
u svojoj negaciji zašao predaleko. Što n. p. on ne dopušta, da bi 
»Ilias af Greka“ i ,Ilias von Riuzen“ bio jedan te isti (str. 107), 
to će svakomu bespristrastnomu čitatelju vrlo udariti u oči. ,Cnrb- 
memue Ipenim a Pocciu ue moerp umbTp HHKAKOTO PHNLONOTN- 
ueekaro ocmosania“ kaže Kirpičnikov str. 109; nu tko i traži ,eu- 
JOJOoruueckoe oenoBpaHie?“ Ovdje se tek pita, dali ima prilike 
vjerovati, da je onaj isti Ilija, koji bješe jednoč nazvan ,von Riu- 
zen“ mogao biti i ,af _ Greka“, odgovara li takova jonlugija poj- 
movima onoga vremena? 'Tko se sjeti uske sveze,“ koja u staro 
vrieme spajaše Rusiju sa Carigradom u religioznom pogledu, tko 
uzme na um, da je čak u ruskim bylinama Ilija pohode svoje po- 
tegao do LUarigrada i Jerusalima itd., mislim, da će prije pristat, 
uz identifikaciju Miillenhoffa nego li uz odricanje Kirpičnikovo, sve 
kad i ne bi bilo paralelnih primjera, koje Millenhoff navodi iz 
1 U knjizi: OmBiTe GPABHUTEABHATO u3yueHla sanaijnaro 4 pye- 
ckaro Guoca. Iloeme aom6apaekaro IKA. MockBa 1813, 8., XI. 208. 
* Kako je u njemačkim sagama Rusija i Grčka zajedno spomin jana, vidi 
se iz ovoga mjesta u Nibelungama : 
Von Riuzen unt von Kriechen reit da vil manec man: 
Polonen und Vlachen den sah man ebene gan 
— —— —_—.. — I — — < < — 
Von den Lande tiz Kyewen reit ouch da manee man... 
RJ. A. XXXVIIL U 
