98 V. JAGIČ, 
Adama bremenskoga. Sam Kirpičnikov dopušta tc'“ >: (na str. 109), 
da su ,cbBspnombmenkie 6ponadie irbBnuei M CKAHANHABB-ABTOP'B 
Caru samba HesHaKOMbBIH HM'B IOskHbI umena 6oabe suako- 
MbIMH ebnepHpiMu“, to može biti da i jest tako; nu Ilija nije 
nikim zamienjen, on se pominje isto tako u sjevernim kao u juž- 
nim redakcijama sage (u Ortnitu je ,Ilias von Riuzen“ stric kralja 
Ortnita, u Vilkinasagi je Ilias sin ruskoga kralju Hertnita, brat 
Vladimira i Osantrixa). Odakle upravo kod tog ,lIlias-a“ toliko 
postojanstvo? Dalje Kirpičnikov, ne priznavajući identičnosti onih 
pridjevaka ,af Greka“ i ,von Riuzen“, objašnjuje ih ovako: ,BEB 
cosnaHiu nosabunimx'b IOsTOBB TH ABA HMMEHH AOJ:KHM OBIJH 
OTAbJATBCH H NIPOMBSONIJA CTPAHHOCTB TAKOFO pPOJA: IBBIBI CH- 
Bepubie orupasaau Manaca nojanbnie orp ceća Be Ipenio, a 
IOKHBIE IIOJAJBITeE OTB Ce6ćA BE Pocciwo“ 110. Ni to nije sasvim 
istina. U sjevernoj sagi nije rusko poreklo Ilije sasvim istrto, on 
je ipak i ovdje sin ruskoga kralja Hertnita, što ga je sjeverna saga 
pomaknula niže k jugu da bude ,jarl af Greka“, tomu bijaše, 
može bit, taj uzrok, što mu je u samoj Rusiji zapremio mjesto 
» Valldimar“. Ali njegovi sinovi, Hertnit i Osid, opet stupaju u 
službu k Osantrixu, gospodaru Villcina-zemlje, i on sam nadje se 
bratu Valldimaru u pomoć protiv Hildebranda kao ,grof Grčke 
zemlje“ Villcinasaga gl. 285 i 286. Ne gledeć dakle na pridjevak 
paf Greka“, ruska narodnost Ilije leži i u sjevernoj sagi u tako 
krupnim crtama, da ga ja nikako ne bih smio na prosto smatrati 
»3ak3KuMp ĆorarpipeMB M8 AaJeKUX'B erpamep“. Napokon ima 
jošte jedan momenat, upravo filološke prirode, koji čini mi se da 
g. Kirpičnikov ipak premalo uvažuje, to je oblik njemačke rieči 
Ilias. Prema zakonima njemačkog jezika očekivali bismo svakako 
Elias, jer su već u gotskom prievodu Ulfile grčke rieči sa n izra- 
žene vokalom e: Hpošn: got. Her6dćs, slov. Mpoye t.j. Irod. 
Istina, Millenhoff je naveo i u njemačkom jeziku nekoliko oblika 
rieči povrh toga sa I (ib. str. 354), ali time ne gubi u našem slu- 
čaju ovo znamenito podudaranje germanskog Ilias von Riuzen 
s ruskim Ilijom svoga značenja. 
$. 31. Meni se dakle još i poslije argumentacije prof. Kirpični- 
kova protiv Miillenhoffa prikazuje vrlo priličnom istini hipoteza 
Miillenhoffa, da je ,Ilias von Riuzen“ ili ,Ilias af Greka“ = ruski 
Ilija Muromec. Za moju je svrhu dosta, ako se ima to priznanje. 
Da li je sastavljač nordske sage kao ,pismeni“ čovjek umiešao u 
Vilkinasagu Iliju ili je našao gotovu versiju u kazivanju njemačkih 
