GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 99 
ljudi, o kojem govori u prologu — to ostaje za nas ovaj čas 
jedno te isto. Mi tek želimo iz tog fakta, da se već u XIII vieku 
u sjevernogermanskoj sagi pominje Ilija Muromec uz Vladimira 
kao brat mu, izvesti novo svjedočanstvo o jakoj snazi ruske epike. 
Germanci, koji bijahu u Novgorodu i u drugim trgovačkim punktima 
u vrlo živahnu obćenju s Rusima, mogoše vrlo lako doznati o ve- 
likom poštovan'u, koje Husi iskazivahu svojemu Vladimiru i nje- 
govu najglavniju junaku Iliji — došavši kući pripoviedahu o tome 
svojima i tako postaše imena ruskih velikana, Vladimira i Ilije, 
popularnimi medju sjeverozapadnimi susjedima. Ovako mogaše o 
njima doznati takodjer sastavljač Vilkinasage, kad bismo htjeli samo 
minimum Kirpičnikov prihvatiti, koji u opće takodjer dopušta mo- 
gućnost, da je onaj neznanović ,CIbNlNANVb KAakoe Hu 6y,qyb uma u 
BHYIBIBA&TB ETO Kyla mNonaao, uro6b T0oJpKo samasare upopbxu“ 
(str. 97). Ija se posvema slažem s Kirpičnikovim, da ,pyeekaro 
Bb pasckast Vilkinasaga xpom5 umens nmuuero ubrp“, to će reći, 
ni ja nevjerujem, da bi oni Niemci koji slušahu u Rusiji kazivanja 
o Vladimiru i Iliji, osobito ob ovom pošljednjem, kakovu razgo- 
vietnu, konkretnu sliku o tim ruskim ličnostima ponieli bili kući 
svojima. Pak da i jesu, ona ne bi bila pristajala u okvir germanske 
sage u svojem izvornom obličju. Ja sam na drugome mjestu primje- 
rima pokušao dokazati, kako narod, u kojega živi epska žilica, 
umie posve tudje, sa strane uzajmljene motive tako preraditi, tako 
konkretno narodnim karakterom zaodjenuti ili bar_zalicpiti, da se 
većinom samo još po imenu junaka — ai to ne svagda — može 
naslutiti pravi izvor cielog kazivanja, pripoviedanja ili pjevanja. 
Dakle čak imena nijesu nepomična, podvrgavaju se preinačivanju 
prema želji naroda, da u nerazgovietnu skupinu zvukova unese kakav 
takav smisao. Ali gdje ima još i koliko spomena u imenu, kao 
ovdje u Valldimaru, Iliji, u gradovima Smolensk, Polock, Kiev, 
Holmgard — ondje trebalo bi da se čvrsto držimo tog jeditog sidra, 
Mel 
Staro kijevsko uspomene sačuvano samo kod Velikorusa. Zašto nema južna Rusija bylina. Slovo o polku Igorevu 
Upliv na Zadonšćinu. Dumo. 
S. 32. Središte idealno sjevernoruskih ili velikoruskih epskih pje- 
sama (== bylina) jest Kijev u južnoj Rusiji. Nova zagonetka. Kako 
to, da o kijevskom knezu Vladimiru i o njegoviem junacima neumiju 
ni slovca zapeti najbliži susjedi Kijeva, u opće ciela južna Rusija, 
e 
