GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 101 
menima kijevske kneževine, ostaje još jednako pitanjem neriešenim. 
Lako bijaše Maksimoviču pobiti Pogodina, gdje se radilo o južno- 
ruskom narječju; ali riešiti zagonetku, za što u južnoj Rusiji danas 
nema već pjesama o knezu kijevskomu Vladimiru, ne podje za rukom 
niti Maksimoviču niti potonjim literarnim  historicima. Maksimovič 
mišljaše, da je svetost kneza Vladimira — njegovim svetim mo- 
ćima klanja se narod i danas s prevelikim poštovanjem — zausta- 
vila kod južnih Rusa narodnu pjesmu, da ne povuče i njega u svoje 
kolo (što se danas o Vladimiru pjeva, to su više pobožne molitve 
nego li narodne pjesme), ali da to nije još nikakovo objašnjenje, 
uvidja svatko. Jer kad bi i bila upravo svetost naškodila Vladimiru : 
za što nema bar po koja pjesma o drugim historijskim ličnostima 
onoga vremena, kojih crkva nije posvetila? Najnoviji izdavači hi- 
pstorijskih“ pjesama maloruskoga naroda (gg. Antonovič i Drago- 
manov) uproše takodjer sve svoje sile, da dokažu, da ima ako i ne 
a ono bar 

upravo u južnoruskim bylinama — kojih danas nema 
u nekim drugim južnoruskim pjesmama spomen kneževskih vre- 
mena; ali i njihova duboka učenost i marljivo potraživanje ne urodi 
gotovo nikakovim rezultatima. Kod većine pjesama, kojim oni pod- 
meću onakav stari historijski karakter, jedva će se i iko s njima 
slagati: samo vatrenim patriotizmom ugrijano srce mogaše u onim 
pjesmama nači ili da bolje kažem u njih unieti onakav starinski 
YNLAH OTTy jA HA BCerAa M pasmbecruaucb BOKpyr"b saHsraro ysne 
MockoBekaro cpegorodus, no okpaunam ero, 6ćoake mu menrke 
OTAAJEeHHBIMB, PA'b M c6eperau 6PiIluHbi 6ćorarbipckaro 1epuola 
— MXB CMEHMAH HOBBIE IOCENEHINbBI, TOLO NJemeHnu um napbans 
KOTOpo6 CB TbXB NOP NOHBIHb orauuaeres 6oabe yskump ume- 
HoBasuem'p Maaopyekaro. IoaBunyBrnuce BB crapyio oćaacrn, To 
MEpb ocaaćaenusa Bocrounukone, use Boavimu u 1llogonid, u eme 
gaabe usb apiabrineit Vanunin u Kapnar, omu uuero He snagu, 
KAK'B HC SHAIOTB 1OGCA, MBB OBINIHb O APCBHCEMB KHEBCKOM'E 
nepuogvE: HX'b AYMBI IPAMO HA4HBAIOTCSI €'B KOJBAHeCTBA, HE CTAPINE 
€Tr0, He BPIIIE M He HHAYE, Cb KOBaheCTBA MAJOPyCKATO, YKPAHH- 
CKATO, IO TOMB sanoposkekaro. Hagano uxp He crapire XVI 
BEKA, A8BIKb — HbIHbNIHEC MaZopycekoe Hapbuue . ... Najrje- 
čitiji protivnik Pogodinove hipoteze bijaše pokojni M. Maksimovič, ličnost 
vrlo simpatična, čovjek široko obrazovan, ako i ne filolog ex professo, 
Njegov odgovor  Pogodinu ,,Puaogorumueckig Ilucbpywa“ (u žurnalu 
»Pyecekaa ćeckaa“ 1856, III. 78—139) i ,Orsbrabist nucema“ (ib. 
18957, II. 80—104) i još druge kritičko-polemičke razpravice pročitat će 
još i danas svatko s osobitim zadovoljstvom, makar da o strogo gramatič- 
kim osobinam južnoruskog narječja dan današnji imamo iztraživanje Po- 
tebnje i Ziteckoga. 

