GRADJA ŽA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. PRI 
nam, za što se o narodnoj poeziji Hrvata, Srba i Bugara ne čuje 
gotovo ništa sve do početka šestnaestoga _vieka, dok ne dodje u 
Dalmaciji i Dubrovniku slovinski elemenat do kulturnog i literar- 
nog razvitka. 
S. 38. Prije ipak nego li priedjemo k narodnoj literaturi dalma- 
tinsko-dubrovačkoj, hoću da navedem ona dva tri mjesta, koja sam 
napabirčio po raznim historijskim izvorima. 
Vizantijski ljetopisac Gregoras Nicephorus opisuje svoj put od 
g. 1325—26 kroz Maćedoniju i Srbiju. Došav o uskrsu na Stru- 
micu, jadikuje što ne može carigradskom slavom proslaviti praznika, 
za to što su stanovnici onoga mjesta prostaci (quippe quum bar- 
bara fere lingua utantur) i težaci (et lis sint moribus qui aratrum 
et ligonem imprimis deceant). Osobito se Grku zgražaše od bugar- 
skog jezika i pjevanja (neque enim cum sonum edebant qui etsi 
semibarbarus tamen modulatus foret et aliquis ipse quoque esse 
censeretur ut semilydius et si fas dicere semitfrygius, sed belluinum 
plane et montanum sonabant, quo ritu nomades ipsi canerent, gre- 
gibus suis praeeuntes sd juga et silvas). Kada se poslije crkvene 
službe dao na odmor, gledaše kako stanovnici onoga mjesta, Bu- 
gari, slave praznik i svetkovinu igranjem kola (ibi quum toto die 
consisteremus partim solemnitatis reverentia partim acquiescendi et 
recreandi animi causa, e moenibus tamquam e nubibus in subjectam 
vallem prospectantes, tum alia quae in festivitatibus fieri solent tum 
choreas virorum, adolescentum et puerorum spectabamus). U njego- 
voj pratnji biješe Bugara i Srba. Putujući pustim mjestima, šumom 
i klancima, gdje se i od razbojnika bojati bilo, čudi se Grk, što se 
ti njegovi pratnici ne boje kao on, već pjevaju turobnom melodi- 
jom slavu junaka, o kojima on niti je što čuo niti vidio (Tžic ye 
čv Emouievno Deozmetas oc ODOE TAVU TOL TOV TAPOVTOV čuEke goBov 
hoav ol govadis EXoGvro xa pelect rpavyixzoic Adov d ox xlča 
ZvŠoBv OV olov xXćoc kxovonev oddE Tor iop.ev). Njihovo pje- 
vanje odjekivaše po gudurama, povećavajuć šum, kojije i bez togu 
grozan bio, što je jaldnomu još više straha zadavalo. Kasnije da 
kako umio je on taj efekt odjekivanja vrlo živahno opisati: ai < 
TEpi Muže PRpOVJEG XXL OBA METALU XOVAX TOY TEPE Godv mrepiAxuBAvovaAL 
TV MORVVVV XA OGTE9 čuokot ruweg HANPLTOV QUNZTTOVOR TRAUTNV ZA 
GTAdt ZA T0v Zopeov 6uotoc ŠKOGAv Zara ŠtxdoZAv otov gvrikovv zali 
GVTEDOVOVY OGTEp žy TA; Aopsiauc ŠTOMEVZL XA KOTA AVA KVTGOOVGIIL 
TepOG TO TOČ MENov: čvO6aunov. 
Koliko je ovo mjesto općenito, ipak vriedi, da ga nešto izbliže 
