GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 115 
XXVII—>XXIX). O narodnim pjesmama, istina, ne govori ništa, 
ali kada bi pod Balkanom kod mjesta: Klisura i Vetren, pripovieda 
što mu nazivaše stanovnici onih strana, da je onu Klisuru (selo 
zvaše se Suha Klisura) sagradio ili Novak Debeljak ili Kraljević 
Marko (Clyssuram alii Novak Debeglie vocant alii Marci Kraglie- 
vith regulorum Graeciae). Ovomu ću odmah dodati, da su isto tako 
češkomu putniku Većeslavu Vratislavu z Mitrovic (1592—1595) po- 
kazivali ruševine nekoga grada na klancima od Ichtimona, gdje da 
je stanovao posljednji bugarski despot , Marek Karlović“ (to če reći 
Marko Kraljević); a Gerlach u dnevniku svoga putovanja po Tur+ 
skoj 1973 i 1578, kazuje, da su mu nedaleko od Pirota o razva- 
linama jednoga grada pripoviedali stanovnici one okoline, da su ono 
dvorovi Miloša Obilića, onoga, što je ubio Murata: Ausser dem 
Marck hat es ein Schloss gehabt, davon stehen noch 4 hohe feste 
Thyrmen mit einer Ringmauern umgeben. Die Christen sagen, dass 
Milosch Coboli, weleher den tiirkischen kayser Murat erstochen, da 
seine Wohnung gehabt habe ( Tagebuch Stephan Gerlach des iilteren, 
Frankfurt 1614; fol. p. 922). Za topografiju narodnih saga nijesu 
ni ove dvie tri bilješčice bez interesa. 
Poznati učenjak, putnik i diplomat austrijski 16 vieka Busbeque 
(Busbequius) daje u svom putopisu u Carigrad (Itinerarium) takodjer 
nekoliko crtica o narodnom životu Srba i Bugara. Došav u Jago- 
dinu na Moravi, pripovieda, kako je vidio narodni običaj srbski kod 
pogreba te slušao naricanje. Evo njegovih rieči:* Transgressi flu- 
vium ab incolis Moravam dictum devenimus in pagum Hervianorum 
Jagodnam, ubi eius gentis ritus funebres vidimus, multum a nostris 
dobro naš jezik ne iskvari imena po običaju drugih putnika inostranaca. 
Osim pomenutih crtica da pripomenem još iz njega jedan slučaj vražde u 
Bugarskoj (na sir. XXXIII, o dalinatinskoj vraždi ima opširnih podataka 
u djelu Lucija: Memorie die Trau, str. 514 ss.) i kazivanje o Trajanu: 
Miratus sum tanti imperatoris memoriam adhuc apud tam rudes bar- 
baros superesse, dodaje Vrančić XXI na to, što su mu umjeli stanovnici 
onih mjesta objasniti o Trajanovoj eesti: Hoc primum loco hospite nostro 
nobis veferente didicimus viam qua pergebamus stratam esse in romanum 
morem et Trajanam appellari sumereque initium apud Belgradum et ad 
Constantinopolim desinere. Radi poznate mitičnosti kojom je zaodjenut 
Trajan u pričama srpskoga i bugarskoga naroda, ovo je mjesto spomena 
dostojno. 
! Ovo je mjesto iz Busbeka po njemačkom izdanju: Vier Sendsehreiben, 
Niirnberg 1664, preveo na srpski g. Č. Mijatović u Glasniku knj. XXXVI, 
200—201, odakle udje i u knjigu g. Miličevića: NRuesneBuna Cponja. 
erp. 185—187. 
x 
