120 V. JAGIĆ, 
knjige riedki čitaju." Slavni propoviednik dubrovački Ardelio della 
Bella dozvoljavaše si u svojim propoviedima po kad i kad apostrofe 
na svoje slušatelje, ali o pjesmama ne nadjoh spomena; samo op- 
čenito žali se na Dubrovčane, da se ljube kititi (za zrcalom se veći 
dio od jutra svitovati, pristaje li njima ona haljina, oni cvitak, oni 
rudeš, ona kruna 158), sastajati se i na pusto govoriti (izpitivati 
što se po gradu, što na dvoru, što po kućam se čini i govori: ere 
njima nije za dosta polovicu od dnevi stratiti u skupštinam, u po- 
sidama, potribno je i noči veći dio za posle toliko težke opraviti, 
itd.), osobito u ,posidama“ mnogo vremena tratiti, što se dakako 
poglavito proteže na gospodje (do istine ovo je bilo rečeno za onu 
! Evo što ima o nabožnom životu Bošnjaka onoga vremena ! 
Na str. 31 govori se o zaštitnicima Bosne: ,,Hiju proroka prvoga, drugoga 
svetoga Jurja, trećega Vida svetoga, četvrtoga Francešku svetoga . 
Franceško . . Bosnu i Ercegovinu na viru obrati po svojim redovnicima 
. . . (Sv. Vidu klanjaju se) osobito u kraljevstvu bosanskomu ne samo 
kod krstjana ali isti šizmatici i odmetnici od vire katoličanske, i ne samo 
oni ali isti Turci poštenje nose mu i ne posluju na dan njegov i zovu Vidov 
dan“ 31. O Iliji proroku: ne samo da se slavi u kraljevstvu bosanskomu 
.. . boje ga se isti nevirnici i poštenje mu nose, kao u Bosni Turci na nje- 
govu svetkevinu ne smiju ni za kakav posao prionuti, bojeći se ognja s ne- 
besa kako se često dogadja i zovu ga ,,Ognjenim Ilijom“ 42. O sv. Ni- 
koli: ,Nije potribe govoriti, svakomu je očito, da isti Turci znaju i zovu 
Nikolj dan, Grci šizmatici i oni ga slave . . sveti Nikola ne samo zaziva se 
u bolesti i potrebah svitovnjih, kako no čine naši Vlasi šizmatici, kada se 
dižu na put i uzmu tojagu, onda reku: pomozi sveti Nikola putniče . .“ 
108. Protiv ljudi svoga vremena ovako govori propovjednik: ,,U sadanje 
vrieme scienjena (je) crkva kano jedna štala, a osobito od ženskih glava, 
trgovci scienu za trgovišće, mladići za skup gdi se kupe činiti budalaštine 
. + niki besidi, niki se smije, niki govori o trgovini, niki gleda malo pošteno 
na ženske glave, niki sidi kano u krčmi, niki okrenuo ledja k oltaru . .“ 
144. A medju zlim običajima navodi: ,,Mnogi krstjani ali idu k vračom ali 
odjam ali cigankam kano da nije boga u puku krstjanskomu“ 260. 
Refleksije o tadašnjem vremenu Bosne: ,,Pak vidimo očima u vrieme naše 
u kraljestvu bosanskomu nevoljnomu, koliko je godina da su ga izgubili 
i stoje u rukah neprijatelja svojih. Ako je tko od gospode stare, sada pasu 
stado ali kopa zemlju. Od crkava i svetih mista učinjene konjušnice. Ovoga 
rata opali se niko dvadeset crkvi i manastira, u koje sam ja misu govorio 
i propovidao“ 142. 
»Prominuje se svaki dan a mi priprosti virujemo da ide na bolje a ono 
sve gore. Gdi su bili gradovi sada su pustinje, selimo iz jedne zemlje u 
drugu scineći bolje naći i zla se napatimo, ondi nas nestane. Kako vidismo 
oviziju vojska raspa i pomora od onih koji uskočiše uzdajući se da će ih 
ona zemlja sahraniti i opet ih Turci dovodiše iz Kotara, iz Cetine, iz priko 
Save. Pomri toliko hiljada ljudi“ 169, 
