€ 
GRADJA ZA SLOVINSKU NARODNU POEZIJU. 123 
ovo: Res veterum suorum regum ducumque praeclare gestas canere 
amant easque carminis et rhytmi legibus implicatas habent. 
S. 43. Hrvatska poezija u Dalmaciji i u Dubrovniku ne bi, istina, 
izazvana narodnim pjesničtvom, koliko se god o zidine dalmatin- 
skih gradova odbijao glas narodne pjesme sa bližnjih i dalnjih sela, 
u kojima življaše prosti, čisti, latinskim elementima ne pomiešani 
narod. Glas narodne pjesme ne dopiraše samo do zidina gradskih 
nego i u gradovima bijaše sve to češće slušan: kao tiha voda pod- 
jedaše elemenat ,slovinski“, to će reći hrvatski i srpski, staru ba- 
štinu latinsku, koja na posljedak moradijaše kapitulirati ali pod 
pristojnim uvjetima. Ona pitomost i blagost u životu i običajima, 
kojom Dalmacija prošlih stoljeća nadilažaše sav ostali slovinski jug, 
plod je stare latinske civilisacije nekošnjih slobodnih gradova dal- 
matinskih. Tradicije rimsko-italijanske u tim gradovima i ona uska 
sveza, koja ih spajaše s duhovnim životom preko mora, dadoše 
kvasac, a narod sa svojim jezikom dade mfiku te iz obojega posta 
onaj ne svakidanji kruh, koji zovemo dalmatinsko-dubrovačkom 
poezijom. Da su ideali ove poezije bili sasma što drugo, nego li 
imitacija narodnog pjesničtva, bilo u sadržaju bilo u formi, to je 
nama danas ponešto već poznato a ponešto se istom istražuje. Ali 
istom najnovijemu vremenu ima se zahvaliti, što je dokazalo i još 
dokazuje, da su mnogi dalmatinsko-dubrovački pjesnici ne samo po- 
znavali, nego donekle i uvažavali narodnu poeziju. Ili zar nije liepo 
svjedočanstvo uvažavanja narodne poezije, što se već medju pjes- 
mama prvih dubrovačkih lirika, Šiška Menčetića i (jore Držića, 
nadje nekoliko komada budi upravo narodnieh budi bar na narodnu 
kao očita imitacija spjevanih pjesama. One su naštampane u mojem 
izdanju njihovieh pjesama, Stari pisci 11. 505—D12 te zaslužuju, 
da se na njih svrati osobita pažnja. Nijedan slovinski narod nema 
danas više iz tako davna vremena nesumnjivih primjera obrednih 
pjesama, kao što su ovi komadi iz 19 vieka, u kojima se sačuvaše, 
po mojem mišljenju, primjeri svatovskih pjesama. I kolikom stari- 
nom dišu te pjesmice! Ja sam n. pr. onoj pod br. 8 poredio u 
Archivu za slov. filologiju (Archiv fiir slav. Philologie 1. 306) ne- 
koliko jednakih iz današnjega doba, te dokazao, kako se spomi- 
njani ondje ,Dunaj“ odziva svuda po slovinskom narodnom pjes- 
ničtvu. Početak one pod br. 4: ,lzrasla je vita jela na brieg Du- 
naja“ napominje ne samo jednu današnju istarsku pjesmu (sr. Ar- 
chiv 1. 319), već i razne južnoruske pjesme (ib. 318). Kolikom se 
krasotom i podjedno znamenitošću ne odlikuje ona broj 3, gdje 
