134 V. JAGIĆ, 
Skotima kod izučavanja narodne poezije.“ Nadajuć se dakle, da će 
zanimati Angličanina, saopćuje mu u italijanskom prievodu jednu to- 
bože narodnu dalmatinsku pjesmu — al ono nije pjesma narodna 
već Kačićeva o Kobiliću i Vuku Brankoviću. 
Puno opširnije govori Fortis o narodnim običajima, dakle i na- 
rodnim pjesmama dalmatinskih ,vlaha“, t. j. seljaka s kopna, po- 
znatih pod imenom ,Morlaka“ u svom znamenitom putopisu, koji 
izidje g. 1774, u dvie sveske: Viaggio in Dalmazia dell! abate Alberto 
Fortis, Venezia 1774, 4%. [. 180, II. 204. Ono glavno djelo, koje go- 
vori o morlačkim običajima (de Costumi de Marlacchi) posvećeno je i 
opet jednomu Angličaninu, milordu Stuartu. I u toj knjizi vadi Fortis 
dielomice primjere još iz Kačića, ali u sretan čas dodje mu misao, 
da jednu čisto narodnu pjesmu priloži ovomu poglavlju u originalu 
i prievodu: to je znamenita, ,žalosna pjesma plemenite Asan-agi- 
nice“. Ova pjesma čini pokret u bistoriji srpskohrvatske narodne 
poezije, u njenim snošenjima sa zapadom Evrope. Taj alem-kamen 
narodnog pjesničtva nadje Gčthe, čitajući Fortisov putopis sudeći po 
njegovim riečcima u francuskom prievodu, ako se nije zapisao, kad 
je kašnje poslije gotovo DO godina o tome govorio, te mjesto tali- 
janski stavio rieč francuski. On ustupi svoj prievod Herderu, koji 
se već od dulje vremena bavio narodnim pjesničtvom te prigotav- 
ljao zbornik raznih narodnih pjesama u njemačkom prievodu. Osim 
Goethe-ova prievoda uvrstio je Herder u svoje knjižice još ove 
»morlačke“ pjesme: 
U I. sveščici (Volkslieder 1778) knj. II. br. 8 ,,Ein Gesang von 
Milos Cobilich und Vuko Brankovieh. Morlakiseh“ (ovo je izvadjeno 
! Goethe kaže u člančiću ,,Serbische Lieder“ koji je štampan g. 1825 u 
V. 2. 35—60 izdanja: ,,Ueber Kunst und Alterthum“ ovako : Sehon sind 
es fiinfzig Jahre, dass ich den Klaggesang der edlen Frauen Asan Aga 
iibersetzte, der sich in des Abbate Fortis Reisen, auch von da in den Mor- 
lackisehen Notizen der Griifin Rosenberg finden liess. Ich iibertrug ihn nach 
dem beigefiigten franzosischen, mit Ahnung des Rhythmus und Beachtung 
der _Wortstellung des Originals“ (Gčthes Werke, ed. Hempel, Heft 73, 
Band 29, S. 583.) Misli se ipak , da se Goethe samo zapisao, s toga što je 
francuski prievod izišao istom g. 1778, a ove godine već je i prva sveščića 
Herderovih ,,Volkslieder“ izdana, gdje na posljednjem mjestu, t. j. u trećoj 
knjizi br. 24 dolazi Goethe-ov prievod ,,Klaggesang von der edlen Frauen 
des Asan-Aga. Morlackiseh“ s anonimnim dodatkom: ,,Die Uebersetzung 
dieses edlen Gesanges ist nicht vom Sammler.“ Valja znati, da i cielo iz- 
danje Volksliederć (2 sveščice 1778—1779), iz kojega poslije izi- 
djoše poznati ,,Stimmen der Vdlker“, ne iznosi ni Herderova imena na 
svjetlo. 
