FRANJO PALACKY. TA 
jimidjaci u Beč, i da se okoristi za svoja studia tamošnjimi knjižni- 
cami, kabineti i sbirkami umjetnina. U Beču upozna se Palacky 
i s glasovitim Dobrovskim, Kopitarom i dr.; obćenje s njimi u mno- 
gom je jošte raztriebilo njegove nazore, a jamačno i utvrdilo u njem 
želju, posjetiti staru česku priestolnicu i upoznati se sa obilno ondje 
nagomilanimi sredstvi za dalnje svoje obrazovanje Nu doskora, već 
1821. god. povrati se Palacky iz Beča u Ugarsku, gdje je boravio 
sve do veljače 1825. god. 
Palacky nije se bio jošte odlučio, ima-li posvetiti snage svoje 
cigloj estetiki, ili iztraživanju povjestničkomu. Boravljenje njegovo 
u Beču vuklo ga je studiu one prve vrsti, bogate sbirke umjetničke 
duboko su se dojmile duše Palackoga prianjajuće za sve liepo i za 
uzvišene ideje: doskora pokazao se je i posljedak boravljenja i 
studia u Beču učinjenih; naime ,pregled povjesti i literature este- 
tike“, a poslije: ,Esthetika, ili o liepoti i umjetnosti pet knjiga“. 
Ovo je djelo bio Palacky na široko zasnovao, al je od njega samo 
jedan diel svršio prije svojega odlazka u Prag, nadajuć se, da će 
ga odmah, čim se iz Praga povrati, dovršiti. 
Neposredni povod pisanju ovoga djela dalo je Palackomu raz- 
glabanje izreke, koju je Bacon u glasovitom svojem djelu: ,De 
augmentis scientiarum“ izustio o razpravnom pjesničtvu, te završio 
riečmi: ,Poesis narrativa — merito etiam divinitatis cujuspiam par- 
ticeps videri possit, quia animum erigit et in sublime rapit: rerum 
simulacra ad animi desideria aceommodando, non animum rebus 
(quod ratio facit et historia) submittendo“. Doskora uvjeri se Pa- 
lacky, da nevaljaju ove rieči samo o pjesničtvu, već o liepoj umjet- 
nosti u obće, te sagradi malo po malo čitavu svoju theoriju ljepote 
na ovom temelju. On potraži definiciju ili tumačenje ljepote tako, 
da se njim uzmogne služiti i praktički umjetnik, al da zadovolji 
i iztražujućemu filozofu, te postavi proti dosadanjim theorijam medju 
ostalim i pitanje: ,U čem se sastoji istovjetnost ljepote, kako se 
prikazuje u pjesničtvu, slikarstvu i glasbi? Što je objektivno zajed- 
ničko n. pr. u madonne Raphaelove, simphonije Mozartove, u Belve- 
derskoga Apolla i Shakespeareova Macbetha, u Alpske okolice i 
naivno-plemenite Desdemone?“ Na temelju ovakovoga razmatranja 
postavi Palacky iztraživanju ljepote u objektivnosti kao zadaću, da 
pokaže, kako se može ideja ljepote javiti u predmetnosti, ili kako 
mogu predmeti uzeti na se formu božanstvenosti, te time uzbuditi 
ideju ljepote u sviesti našoj. Iztraživanje ovo imaše pokazati zako- 
Nitost, po kojoj se očituje objektivno naš subjektivni život, naša 
