FRANJO PALACKY. 147 
Buditeljem naroda českoga one dobe jasno je doduše lebdio pred 
očima cilj, koji su hotjeli postignuti; al u izboru sredstva za po- 
stignuće cilja ovoga razilazile su se misli, te je okolnost ova uz- 
ročila pojav u povjesti slavenskoj u obće ne riedki, da se je cilj 
prvobitni sasvim s oka smetnuo, a mjesto složnoga djelovanja na- 
stala žestoka borba o načelih, od pojedinaca i pojedinih stranak4 
zastupanih, načelih u ono kritično doba mal ne sasvim nuzgrednih. 
Uvjerenje, da treba pružati narodu ,od duševnoga glada“ mal 
ne sasvim već iznemoglu zdrave i okrepljujuće hrane, da ga dakle 
treba poučavati i buditi u njem narodnu samosvjest i narodni ponos; 
to su uvjerenje gojili svi, koji jošte nebijahu posumnjali o njegovoj 
budućnosti. Nu glede načina, kojim bi se hrana duševna imala na- 
rodu davati, glede zavitka u kojem bi mu se imala pouka nuditi: 
u tom se nisu mogli oni ,buditelji“ naroda složiti, te su gubili 
vrieme uzajamnimi prepirkami o nuzgrednih ovih stvarih, a narod 
je medjutim sve više ginuo. Težko nam je sada već shvatiti, kako 
su ove prepirke o purismu i neologismu, o ortografiji česko-morav- 
ske braće i ortografiji analogičkoj i slične stvari mogle tako absor- 
birati razmjerno najbolje sile naroda, dovesti najbolje muževe do 
medjusobne osobne mržnje i medjusobnoga progonstva: nu život 
čovjeka, koji se je sam nalazio kao u sredini ove borbe, život 
Jungmanna u dotičnoj periodi jasnim nam je dokazom, do kojega 
stupnja su se dali zasliepiti strasti svojom ljudi, kojim se inače ne- 
mogu zaniekati najplemenitije nakane i najbolja volja, djelotvorno 
pripomagati narodnomu preporodu.! 
U ovakovo doba nastojala je dakako svaka izmedju prepirajućih 
se stranak4, da predobije za se Palackoga i u njem moćnoga sa- 
veznika: nu Palacky, razabravši doskora neplodnost, dapače upravo 
pogibeljnost ovih prepirki, nije pristao uz nijednu stranku, i udario 
putem najsigurnije k cilju vodećim. Premda mu usljed toga zazi- 
rahu od njega obje dvie stranke, ipak se neuplaši toga neprijatelj- 
stva, već ostade vjeran uvjerenju svomu, a posljedak sbilja pokaže, 
koliko je bilo temeljito i opravdano njegovo uvjerenje. 
Palacky, ostavivši na strani prepirke ortografičke, nastojao je 
najprije oko toga, da se stvori sriedstvo za razvoj česke literature, 
u ono doba jamačno najvažnije i najprikladnije, naime dobar na-, 
rodni časopis. Čim jedanput ovo sredstvo djelovati počne, onda — 
mislio je — riešiti će isto čuvstvo naroda prepirke, kojih je važnost 
1 Sr. Zeleny — Život Josefa Jungmanna. Osobito str. 176—199. 
# 
