172 J. J. HANEL, 
svojim vodjom, car pako sam pozove ga neposredno na političko 
poprište, imenovavši ga dne 18. travnja 1861. god. članom gospod- 
ske kuće carevinskoga vieća. 
Što je Palacky u novom svom položaju radio, kakvu je zadaću 
postavio svojemu političkomu radu, kako je ravnao političku dje- 
latnost stranke, kojoj je bio glavom, kakovi su njega i smjer, ko- 
jim bje udario, zapali sjajni dokazi suglasja s njim čitavoga naroda 
českoga u Českoj i Moravskoj: to se nalazi u živoj jošte pameti 
svih onih, koji prate pozornim okom politički razvoj naroda českoga 
u najnovije doba; iz razloga gore iztaknutih, nemože se i nesmie 
se o svem tom sada već izreći konačnij sud; o tom će suditi jednoć 
historija naroda českoga, historija Austrije. Kako god ovaj sud 
izpao, jedno će morati uviek sadržavati, da je Palacky težio svom 
svojom snagom za tim, da se politika njegova naroda, da se poli- 
tika narod& austrijskih u obće stalno postavi na nepokolebljivi te- 
melj morala i pravednosti. ,Svoji k svomu, al uviek pram istini“ 
— uz ovu lozinku vodio je svoj narod u političke bojeve, ovomu 
geslu ostao je vjeran i onda, kad su ga ostavili mnogi od onih, 
koje bijaše odgojio za život politički, kad se je činilo, da će ga 
ostaviti svi. Zastavu, na kojoj bje ova njegova poslovica napisana, 
držao je Palacky čvrsto u ruci, dok nije zadnji svoj dah izdahnuo! 
Politička djelatnost vodila je Palackoga, kao što 1848. g. tako 
i sada na polje žurnalistike, u novinah priobčivao političke svoje 
nazore, te poučavao narod o načelih, koja je kao temeljna politici 
svojoj bio postavio. Članci, što no Jih napisa u političke svoje or- 
gane, odlikuju se, (a drugačije niti nije moglo biti), strogim svojim 
historičkim znamenovanjem, imaju stalnu i znanstvenu vriednost, 
te će se jednoč prikazivati medju najvažnijimi vreli za spoznanje 
političkoga razvoja u Českoj i Moravskoj u novijoj dobi. 
Znamenito će uviek mjesto zauzimati u političkoj literaturi onaj 
niz članak4, što ga priobći Palacky 1865. god. pod ukupnim na- 
slovom: ,Ideja države Austrijske“!. Opetovno izriče u ovih člancih 
misao, koju je iztaknuo bio već 1848. u spomenutom svojem listu 
na sabor Frankobrodski, priznaje opetovno osvjedočenje svoje, da 
je obstanak države Austrijske nuždan, nnždan osobito za uarode 
slavenske, u njoj stanujuće; al ujedno iztiče uvjerenje svoje i u 
tom smislu, da će biti ova existencija samo pod tim uvjetom i za 
! Naštampano i na pose, prevedeno i na njemački jezik, napokon pako 
uvršteno u III. dio ,, Radhosta“, str. 158—230. 
