BESJEDA PREDSJEDNIKA FR. RAČKOGA. 215 
c) djejanije sv. apostola Andreja i Mateja, d) djeja- 
nije sv. apostola Thomy; e) mučenije sv. mučenika 
Georgija. Ovakovi su spomenici znameniti i s te strane, što nam 
odkrivaju kulturno stanje našega naroda u srednje doba i njegov 
saobraštaj s bizatinsko-grčkim narodom, u kojega je upravo apo- 
krifna literatura cvala. — Isti član prinese za sredovječnu geografiju 
južno-slovenskih zemalja znamenitu razpravu, kojom ustanovljuje 
neizvjestan položaj Brskova, Danja i carine u Sv. Spasa, te 
crta mrežu puteva od Jadranskoga mora u stare srbske zemlje. 
Pobiv dojakošnje mnienje o položaju Brskova, iztražuje mu sam 
pravi položaj te dolazi do rezultata, da je Brskovo bilo ondje, gdje 
je sada mjesto ,Plava“ kod jezera istoga imena; Danju sačuva se 
spomen u razvalinah gradića ,Daino“ nad Skadrom, a Spasu u 
brodu istoga imena, koj je na mjestu, gdje tiesnac Drina prestaje 
na utocih Gorske i Grune. Našav glavne trgovačke točke i ceste, 
koje su jih spajale, iztiče akademik smjer, kojim su občila prolazila 
u srbskih zemljah sriednjega vieka, a po njih takodjer kultura rim- 
ska i grčka, obaziruć se svagdje na stare rimske ceste i koja su 
glavna mjesta uz nje ležala. — Isti član u drugoj razpravi stara 
štamparija za Bugare dokazuje, da je Božidar Vuković 
stao prvi početkom 16. stoljeća štampati knjige u Mlecih ne samo 
za Srbe, nego i za Bugare. 
Dopisujući član [van Tkalčić u razpravi o prieporodu 
biskupije zagrebačke u 18. vieku dokazuje, da povod 
utemeljenju biskupije zagrebačke nije bio samo vjerski, već da su 
isto toliko i politični razlozi sudjelovali, koji su išli za tim da se 
ovaj dio posavske Hrvatske i politično i crkveno odruži od svoje 
prekogvozdanske braće, pa stopi s Ugarskom. Iztaknuv nevoljno 
stanje i razvračenost, koja je tada zavladala u zagrebačkoj -bisku- 
Piji razvija djelovanje biskupa Stjepana II. za preporod biskupije 
zagrebačke, koja da se za buduća vriemena obezbiedi od supremacije 
ugarske hierarhije, namisli ju podići na metropoliju, u kojoj ga za- 
misli revno podupiraše i hrvatski vojvoda Koloman. Što se uzvišena 
ova Stjepanova zamisao nije izvela, bijaše kriv ugarski episkopat, 
koj je svjetovao papu, da bi to bio prvi korak, da se Hrvatska 
odruži od krune ugarske. — Isti član u drugoj razpravi buna 
radi desetine u biskupiji zagrebačkoj u1l4. vieku 
govori o postanku i razvitku crkvene desetine u obće, na pose pako 
kako se i kojim načinom pobirala u zagrebačkoj biskupiji, pripo- 
menu, kako se je već za 13 stoljeća počelo opirati davanju iste i 
