BESJEDA PREDSJEDNIKA FR. RAČKOGA. IT 
dopunjujuće historiju državnu i literarnu občine dubrovačke. — Isti 
pisac u razpravi o kompoziciji Gundulićeva Osmana pre- 
tresujuć literarno-historičke viesti dubrovačke o Gundulićevom eposu, 
nastoji dokazati, da Gundulićev Osman nije nedogotovljena sasta- 
vina dviju napose spjevanih djela, nego da je današnja Osmanida, 
osim 14. i 19. pjevanja, prava ostavština Gundulićeva. Ovaj nazor 
podkriepljuje i nutrnjimi razlozi, pokazujuć naime da pjevanja sa- 
danje Osmanide nijesu po sadržaju protuslovan agregat, nego cje- 
lina savezna poput eposa Tasova i Ariostova. 
Gosp. Franjo Kuhač u razpravi ,Gusle“ razpravlja o naših 
narodnih guslah i o vijalu, koje se usavršivanjem gusala smatrati 
može. Pisac dokazuje ponajprije putem sravnitbe slavenskih jezika, 
da je slavenski narod gusle imao, reć bi, odkad postoji, a obilnimi 
historičkimi podatci trudi se dokazati, da se kod nijednoga naroda 
u spomenicih nespominje glasbilo nalik na gusle, prije nego kod 
Slavena. Pošto je dokazao, da se u slavenskih historičkih spomenicih 
po ,guslah“ vazda razumieva glasbilo, koje se gudalom gudi, po- 
bija tvrdnju onih, koji obret glasbila sličnih našim guslam pripisuju 
orientalnim narodom, osobito Arabom, te nastoji dokazati, da su Sla- 
veni ne samo obretnici gusla, nego buduć je to prvi najprimitivniji 
oblik glasbila, u koje se gudi, ujedno obretnici čitave vrsti tih gla- 
sbila, ili tako zvanih gudaljka. Isto se tako što linguištičkimi, što 
historičkimi podatci izvodi dokaz, da je vijalo praoblik današnje viole 
ili violine i što je još te vrsti glasbila. 
Gosp. Franjo Meiksner, profesor na sveučilištu u Zagrebu, 
obznani jedno hrvatsko djelo o rimskih starinah, procienivši ga sve- 
strano i na tanko. 
U razredu filozofičko-pravoslovnom pravi član dr. 
Jaromir Hanel u prvom dielu svoje razprave: ocrt lite- 
rarne povjesti prava češko ga, razloživ u uvodu osnovu 
svoga rada i označiv zadaću literarne povjesti, opisuje karakter raz- 
voja prava u Českoj i Moravskoj u najstarije doba. U tom obziru 
nalazi kao najvažniji momenat po taj opis tu okolnost, da su na 
razvoj svega pravnoga života českoga djelovale dvie struje, s jedne 
naime strane obrazovanošt i kulturni život zapada, s druge pako 
strane narodni karakter slovenski u Českoj i Moravskoj udomivši 
se doseljenjem Čeha. Posljedica tomu bila je, da pravni život Čeh4 
prikazuje stanovitu osebujnost, al ujedno, da se isti vremenom uda- 
ljio od onih temelja, na kojih se je imao i mogao naravno razvijati. 
— Isti član nastavljajuć u književnoj obznani svoj kritički pregled 
