BESJEDA PREDSJEDNIKA FR. RAČKOGA. 219 
ubilježene nisu; nekoje pako netočno opisane i krivimi imeni na- 
zvane biline razjasni i kritički opredieli. 
Pravi član Spiro Brusina prinese razpravu: ,prirodo- 
pisne znanosti, osobito zoologičke, uobćeikod 
nas“, u kojoj razpravlja ob obsežnosti zoologije, o velikih potre- 
bah i sredstvih za napredak i proučenje zoologije, o pomoćnih zna- 
nostih, o književnosti i o enciklopediji zoologije. Uz to akademik 
dokazuje, kako će se i onako ogromni broj vrsti poznatih životinja 
na jednom tim umnožiti, što će se odsele unapried morati prouča- 
vati ne samo tako zvane ,prave ili dobre vrsti“, nego svaka posebna 
forma, i to bilo nebilo u smislu descendentalne teorije. To svakako 
zahtjeva današnji napredak znanosti, jer bez toga neće se doći do 
tumačenja velikih zakona prirode i postanka organizma. 
Pravi član dr. Gjuro Pilar u razpravi ,o tragovih oledbe 
u zagrebačkoj gori,“ trudi se dokazati, da u ono vrieme, kad 
su Alpe bile oledjene, te plazuri alpinskih visočina prodirali u Lom- 
bardijsku ravnicu skoro do površine mora, u ono vrieme, kad su 
Vogezi, Crna šuma, kad su Apenini, Karpati i mnoge druge pla- 
nine i srednje gore oledjene bile, bila je oledjena i zagrebačka gora. 
Najznatniji plazur na zagrebačkoj gori polazio je izpod Slemena, 
prodoljem iza Medvedgrada, te se odonud razširivao spuštajuć se 
prama ravnici i noseć na sebi ruševno gradivo i zimom odciepano 
stienje, koje je nanj sa bokova popadalo. To gradivo ostavio je na 
mjestu, gdje mu je toplina učinila kraj tvoreć tako zvane rubne 
gruje, koje su tim dalje od briega stajale, čim je oledjenje jače bilo. 
Učinak leda nivelirao je goru te je iza oledbe ostala slabo polo- 
žena ravnica, spuštajuć se od Šestina prama Zagrebu, a tek poslje 
oledbe izrovali su potoci svoja sadanja korita. | 
Pravi član Josip Torbar prinese razpravu o anemom e- 
triji s obzirom na vladajuće vjetrove, u kojoj po- 
najprije razlaže kako iz glavnih struja, uz sudjelovanje zemaljske 
vrtnje i raznolike konfiguracije zemaljske površine, postaju različiti 
mjestni vjetrovi. Govoreć o važnosti gora pogledom na glavne i 
drugotne vjetrove, dokazuje iz domaćih meteoroložkih opažanja, da 
u Zagrebu prevladjuju samo dva vjetra: sjevero-iztočnjak i jugo- 
zapadnjak. Razpravljajuć obširnije o našoj primorskoj buri i nje- 
zinih uzrocih, s kojih naša obična sjevero-iztočna struja postaje ka- 
rakterističnom burom, razlaže na tanko upliv vjetrova i gora na 
podnebje. 
Dopisujući član dr. Simo Šubic u svojoj razpravi o nači- 
