8 FR. Š. KUHAČ, 
bez te tješiteljice lje ne podnie narod slovjenski svojih jada, ne sa- 
čuva svoje narodnosti, ne uzdrža u pameti svoje pojezije ni svoje 
poviesti. Liepo veli Preradović: ,sva je naša povjestnica velik samo 
zbor pjesama“. Dubrovački pjesnik 
Andrija Paulić (1743) u svojoj 
pjesmi ,hvalopjev na muziku“ za- 
poja dapače: ,kako bi se ovi naši 
miri od grada sačuvali, da soldati 
svi na straži niesu guslim popie- 
vali.“ Jednom riečju: gusle prate 
Slovjenina od kolievke do groba. 
Da bi se djeca za rana privikla 
guslanju, čine joj igračkom vrlo 
primitivna glasbala od sasvim ne- 
znatnih stvari, koje nazivlju gusle- 
camt ili gingarom  (Strohfiedel). 
Tako prave maloj djeci guslice od 
ivera t. j. držka obične sobne 
metle od kukuruzovine ili kao u 
hrv. Zagorju od drvene luči. Kako 
pokazuje ova slika, gudalo im 
je kao i kod gusala od jednoga 
komada. Da glas zamnije, valja pokvasiti onaj dio kore, koji je 
mjesto struna i tetive. Kod drugojake neke gusle-igračke napinju 


sve čuti i vidjeti, što u narodu ima, bilo u pjesničtvu, poviedanju, basnah, 
zagonetkah ; o vilah, vješticah itd. Netom se mrak prihvati, kupe se 
momci, gdje znadu veće djevojaka, i tu ima veselja. Cim je kuća puna, 
odmah se gusle guslaru dodaju, on se nećka i tada veće puta prihvati koja 
djevojka, ter znade udariti, počme kuditi nečkanje i zapjeva uz gusle 
pjesmu junačku. Kao pčela zuji, kao slavić u gori previja, kano vjetrić 
kroz lišće tiho kad mahšuka, oli vila gigoće, nahitiva se ona na sve. Ona 
pripieva staromu otcu, oli majci, kojoj zahvaljuje na odgojenju i odielu 
gizdavu, kog joj je pripravila, da more prosce primamljivati i udadbu ne 
čekati. Zatim uzimlje druga, ter počme : 
Moje gusle, da ga zapivamo, 
Da pivamo pismu od junaka .... 
Ne mogu vam, moje gusle tanke, 
Gusle jake, a ruke nejake — 
To se dvoje udarit ne more. itd. 
Kad dovrši pjevat pjesmu, tad pripieva komu hoće. Komu se pripieva, 
treba da guslaru vino plati. Zatim se počmu izmišljati igre i veselja, i sva 
noć u tom blaženstvu čvrsto prodje. 
