24 FR. $. KUHAČ, 




E = > 
— a-— _ 1 
te. ra 
sacma 
Cm OM rejEsE mE = =mueml-T s ee e 
rm imjkn [di Prašina Rae ZpEr e reiEEu KR KINA KOKARE i) ohšK. a 
e a sre gg e es e jer e a 
5 KA o e Z . 7 

Za povjestni dokaz tomu, da narod slovjenski već odavna po- 
znaje gusle svoje, evo nekoliko poslovica Slovjena južnih i sjever- 
nih, pa narodnih pripoviedaka, gdje se spominju gusle, strune, gudalo 
i sami guslari. Jedva mi je iztaknuti, da često treba mnogo vje- 
kova, dok bude ova ili ona poslovica obćim dobrom naroda, i da 
mnogo njih dopire čak u davnu prošlost, te nam zbog toga daju 
vrlo dragocjen materijal za našu poviest umjetnosti. 
Poslovice naroda srbsko - hrvatskoga. 
Uzete iz Vukovih srbskih nar. poslovica. 
Kad egeduš pravdu gudi, gudilo ga po nosu bije. 
Kad mi gusle ne mogu da gude, ne mili mi se ni što sam slijep. 
Kako koji sljepiji, sve gore gudi. 
Ko poslije sliepi, ljepše gudi. 
Krivo kao gudalo. 
Ni gudi, ni gudala vadi. (,Ne pominji ništa za, to. 4“) 
U mlini gusle ne valjaju. 
Iz Daničićevih ,poslovica“. 
Ak' ne zna gusle, a ti daj mu talambas. 
Gusli u mlinu ne trebuju. 
Kola pelješka a gusli primorske. 
! Ovumi je pjesmu pjevao i guslao prosjak Jakša iz Kumana u Sriemu. 
Dvie strune njegove gege bijahu ugodjene u g—d. Daljnji tekst ove pjesme 
nalazi se u I. knjizi Vukove sbirke. 
Gledeć na razdiobu teksta valja pripomenuti, da se kod ovakih recitativ- 
nih pjesama ne uzimlje uviek isti broj stihova u jednu kiticu, nego tolik, da 
se misao valjano dokonča, dakle sad veći sad manji broj. U takovih sluča- 
jevih opetuje guslar ovaj ili onaj diielak napjeva, ili izpnšta ovaj ili onaj dio 
glasbene stavke. 
