28 FR. Š. KUHAČ, 
i reče: ,Hvala gospodo, kad mi gusle liepo ne izleišu, ne mili mi 
se, ni da sam oslijepio.“ (Iz Vukovih srbskih nar. pripoviedaka.) 
Usude. 
Bio njeki bogatlija. Žena mu noseća u devetom mjesecu. Oćuti 
žena, skoro će roditi. Isti dan došo pred vrata bogatlije prosjak, 
i pjeva uz gusle: ,O čoviče pravedniče! jedan božji službeniče! 
ako misliš božji biti, čini dobro za života, poštuj brata starijega i 
tebe će mladji tvoji. U dobru se ne ponesi, na tudje se ne lakomi ; 
jer čoviče pravedniče! kad čovjeka smrtca nadje, niš sa sobom ne 
ponese, već skrštene biele ruke i pravedna svoja djela. Što za boga 
udielite i za dušu namienite, eda bi vam dobro bilo ovog svieta i 
onoga.“ 
Sluša domaćin, što pjeva prosjak. Uvede ga u svoju kuću na 
konak. Nahrani ga i napoji i dopusti, neka prenoči u kuhinji. 
Prosjak legne spavati i zaspi. Oko gluho doba noći, kad je već 
svatko u kući spavao, nješto se stropošta kroz dimnjak u kuhinju. 
Prosjak se probudi, gleda na ognjište. Žacne se i lecne od straha, 
vidi prosjak sedam žena odjevenih u bielo, sjede na ognjištu. Ču- 
pave su i sorave babe, kao kuke ljeskove. 
Najstarija sudica veli: Sudice, družice! u ovom mjestu rodjeno 
je noćas mužko čedo, da mu sudimo, što će mu biti? 
Prva usuda veli: Neka diete to živi sedamdeset i više, do blizu 
osamdeset godina; nek bude bogat čovjek kao i otac mu, i ženi se 
tri put. 
Druga usuda: ,Nek živi, dosta mu je i petdeset godina, a malo 
losijašodvorca. E a E 
U jutro kaže dajilak gospodaru domaćinu, šta je noćom vidio i 
čuo. itd. 
(Vidi Mijat Stojanovićeve , Pučke pripoviedke“ na str. 123; štampano u Zagrebu 
god. 1867.) 
Professor Matija Valjavec izdao je pripoviest u kajkavskom na- 
rječju uz naslov ,Deček vile z igranjem nadvladal“, koja bi po 
prilici u modernom izražaju ovako glasila: 
Neki kralj imao je tri sina, koje je dao osim u oružju pouča- 
vati u svem, što je liepo i koristno. Kad sinovi dorastoše i biše 
mladići, upita ih otac, kojemu li je zvanju svaki od njih naka- 
nio. Najstariji reče, da mu se hoće biti kraljem i vladati na- 
rodi; srednji, da bi rad bio velikim vojvodom i dobivao zemlje, a 
najmladji — šutijaše. Upravo razveseljen odgovori starijih sinova 
