PRILOG ZA POVJEST GLASBE JUŽNOSLOVJENSKE. 35 
ne ima te ne ima. Počekavši ga neko vrieme utaman, pohitim 
k Pilaru, da ga upitam, kamo li mi dospje momče. 'Tu začujem, 
da je gradska policija shodnim smotrila, odpraviti ga, budući da 
on — po njezinom sudu —- pjesmami svojimi ljude čini odveć pre- 
vratnimi, te jer da njimi previše udara na Turke. Tako se sbude, 
da nemogoh saznati ni imena ovoga riedkoga talenta, te da ne imam 
svojoj viesti inoga poruka, osim što se je onoga večera osim mene 
još nekoliko osječkih gradjana divilo deklamatoru onomu. 
Druga vrst guslara jesu prosjaci, koji se bave guslanjem poput 
zanata; njih ima i po Srbiji, Bosni, Hrvatskoj , ali nigdje toliko, 
koliko po Sriemu. Prosjaci ovi, prem sliepci nazvani, nisu ipak svi 
sliepi, nego ih ima i posve zdravih očiju. Tako upitah jednom sliepca 
Kuzmana Brankovića, ponajboljega guslara slavonskoga, mlada i 
jaka čovjeka, čemu li se sliepim pričinja te kose tako nizko na 
oči spušta? Na što mi on odgovori, da mu to valja s toga činiti, 
što mu se narod inače ne bi smilovao, te bi mu manje dao nego 
li pravomu sliepcu. ,Ako je to tako“, pitah ga dalje, ,zašto se ne 
laćaš inoga posla, ta ti si zdrav i jak, a imaš sam i kuću i polja?“ 
»Ioga ne smiem činiti“ odgovori on, ,jer su do mene svi moji 
predji bili guslari, i jer je u mojoj porodici zavjet, dok nam teče 
jednoga mužkoga potomka Brankovićeva, da mora svaki od njih 
ili bar najstariji sin biti guslarom.“ A dalje umujući reče: ,Ne imam 
utaman na guslah znak častnoga krsta! Za taj krst pogiboše svi 
dosadanji Brankoviči, a s toga hoću i ja, a mora i moj sin vjeran 
mu ostati.“ | 
Nu većina je ovih sliepaca ipak sliepa ili su inače sakati; a što- 
vani će mi čitalac valjda ipak nekakov umjetnički patriotizam pri- 
znati, kad mu kažem, da sam više od jednoga puta bio u družtvu 
ovakovih sliepaca, od kojih je jedan bio bez nosa, drugi sakatih 
nogu, treći imao rak na licu itd., te da sam često ciele dane sje- 
dio uz nje van sela u kojem jarku, pišući njihove pjesme ili izpi- 
tujući njihov život, njihov govor i poviest. 
Svaki slepac, bio sliep ili ne, ima vodja, koji ide s njim pro- 
sgjačeć i pjevajuć pjesme od sela do sela, od sajma do sajma. I gu- 
slaru i vodju visi niz ledja jedna torba ili više njih. Veću torbu za 
gusle i drugu maljušnu za novce nosi guslar, a vodj nosi druge 
torbe, kamo se meće jestivo: brašno, kruh, sočivo, slanina, meso 
i drugo, što dobiva kao milostinju. Svaki sriemski sliepac imade 
obično malenu dvokolicu sa platnenim krovom, a vozi ju većinom 
* 
