D4 FR. Š. KUHAČ, 
stiti; protumačiti, jer su Arapi bili u 10.1 11. vieku zbilja zatoč- 
nici umjetnosti i znanosti; oprostiti, jer je prije bilo težko doprieti 
do slovjenskih pismenih izvora, a stariji se historici umjetnosti nisu 
brinuli potražiti ih i proučavati. K tomu se valja i na to obazrieti, 
da su ljudi imali prije nevaljale geografijske pojmove o slavenskom 
jugu,!' te istokom zvali i Hrvatsku, Dalmaciju, Bosnu, Srbiju itd., 
ili ih zamienjali drugimi zemljami. Strani vojaci i hodočastnici, koji 
su bez dvojbe imali još manje geografijskog i etnografiijskog znanja 
nego li stari pisci, našavši gusle u Panoniji, mogli su s neznanja 
lako reći, da su redav donieli iz istoka, te slovjenski jezik smatrati 
arapskim a slovjensku nošnju turskom. Ali već V. Galilei u djelu 
»Dialogo della Musica antiqua e moderna“ (Fiorenza 1981 str. 136) 
pokazuje, da i on mnije, da gusle (violino) iz Panonije potiču: — 
»fu portato a noi questo nobillissimo strumento da Pannoni“. 
Ja pako odlučno pobijam namišljaj, da bi Arapi bili izumili gusle, 
premda je istina, da su ih oni najdalje razširili, a ne mogu pro- 
pustiti, da ne bih ovdje još jednom primietio, da su Arapi bili pred 
Muhamedom duševno mrtav narod. Tek 90—60 godina poslje smrti 
proroka svoga (g. 632) obuze i njih viša duševna pregnja. Prvo gi- 
7 a) Pripravljajuć car Friedrik I. god. 1188 veliku krstašku vojnu u 
Palestinu, pošalje Nemanja srbske poslanike u Njemačku k državnomu sa- 
boru u Eger, i ponudi caru uza znakove veselja, što će ga moći vidjeti i 
i S njim govoriti, ne samo slobodan prolaz Srbijom, nego i najbolji si grad 
za odmor. To poslanstvo porodi veselo čudjenje. Nu, premda je već sto go- 
dina više hodočastnika u istok hodilo Srbijom, ipak poznavahu Niemci ovu 
zemlju tek imenom, te mišljahu, da je negdje medju Rusijom i Ugarskom.“ 
(P. Šafarik , Siidslav. Literatur-Geschichte“ YV. str. 64.) 
b) ,Francezki pukovnik Vialla de Sommiers proputova na zapovied Na- 
poleonovu I. cielom Crnom Gorom, pa uprav nakanom upoznati narod i 
zemlju. Bijaše sa Crnogorci kod jela, pila i razgovora, a ipak mišljaše kod 
toga uviek, da su to Grci, a jezik njihov da je grčki.“ (P. Safafik ,Ueber 
die Abkunft der Slaven“ Budim 1828, str. 64.) 
6) Koli se u čudu nadjoše u Njemačkoj, dapače u samom Beču, kad čuše 
god. 1869 (1) o nekakvoj , Boci“. 
d) Lipsijska ,,Ilustrirte Zeitung“ donie u broju 1267 kratak vjekopis 
naše pjevačice Matilde Malingerove, gdje možeš naći ovaj komični pasus: 
»M. Malinger ist die Tochter des Musikprofessors Mallinger zu Agram, und 
wuchs in der von Deutschland wenig gekannten, (uza sve željeznice!) so ma- 
lerisch seh&n am Fusse des waldigen Szelma-Gebirges und an den žriiben 
Fluten der Krapina (?) gelegenen Haupstadt des Kčnigreichs Kroatien 
still und friedlich auf.“ 
Takovih slučajevah mogao bih još mnogo nabrojiti, nu neka bude 
dosta ovo. 
