62 FR. Š. KUHAČ, 
tek u devetom vieku, ne može se — sudeći po vajkadašnjih na- 
čelih slovjenskoga naroda, koji je od uvjeke mrzio izlam -— ni po- 
misliti, da bi on primio arapsko glasbalo, da bi to glasbalo od- 
mah ,gusle“ krstio, ida bi stari pisci saznali u isti čas ime toga 
glasbala. 
Izum gudaljaka jest t bite će uviek nepobitnom svojinom naroda 
slovjenskoga. 
B. Opis vijala. 
Po Dalmaciji, osobito na otoku Hvaru, po Župi, a gdjegdje iu 
hrvatskom primorju rabi narod glasbalo, koje zaslužuje pažnju ne 
samo stoga, što je pralik violinu, nego i što ga van Dalmacije 
nigdje više ne nalaziš. To glasbalo ovakova je oblika: 
Vijalo je načinjeno od jednoga ko- 
mada javorovine, a samo je dio gornjega 
pokrova (po prilici polovina) priliepljen, 
što se valjda čini s toga, jer bi inače 
težko bilo izdubsti varjaču. Gledaš li na | 648 
veličinu, to je glasbalo prilično težko, g TA 
budući da je pokrov i dno dosta debelo. 
Lik je vijala plemenitiji od lika gusala, 
a varjača i gudalo jasno pokazuju od- 
kuda li potiče violin. Onaj dio glasbala, 
gdje su ključevi (Stimmschrauben) učvr- 
šćeni, zove se glavica; površje joj je 
(kod ovdje nacrtanoga glasbala) naokolo 
izrezuckano i obloženo trima komadi- 
ćima od zrcala, koji su kao cvancika 
veliki. Nad glavicom je nadglavica 
(Kappe), kojoj se oblik približava liku 
krsta, te je obložena takodjer dvjema 
nešto manjima komadićima od zrcala. 
Poput gusle ima vijalo zapinjaču (na- 
zvanu i podbačalom), a upravo poput 
njih ne ima ni konjića ni hvataljke; gornji dio vrata t. j. poklop 
e zove se pon Vijalo dai: . nadalaniiH do kraja Ba 
.ve ... 
I 
oi) 
/ 
KI UI / ji š 
| / dk 
MI M 




najuži dio Pu 9 Cm. a glavica 12 Cm. 
! Ovo je fotografirano po vijalu, koje sam kupio godine 1869 u dalma- 
tinskom gradu Hvaru od nekoga Jakova Dujmovića. 
