70 FR. Š. KUHA, 
Imajući to na umu mnijem, da je vijalo izum južnih Slovjena, a 
po tom si lako tumačim, s čega ne spominju staroslovjenski spisi 
uprav ništa o vijalu, kao ni glagolska hrv. literatura što o skrzypcih 
ili gompu. Sto vijala nikada ili samo vrlo riedko ima u naših na- 
rodnih poslovicah, bit će uzrok, što vijalo — kako već rekoh — za 
pravo samo gudalo znači, a poslovice nemare u obće za spaiano, 
Novyanyh, cunik ili gudalo. 
Sudeć po viestih tudjih pisaca bijaše vijalo u južnih Slovjena već 
u 10. vieku, a moguće još i nekoliko stotina godina prije u po- 
rabi. Od slovjenske rieči ,vijalo“ potiču sva ona imena, kojimi su 
kasnije nazvali ovo glasbalo Franki, Romani i Germani, najme:: vi- 
tula, vidula, viula, viola, vielle, vigella, phiala! fidula, fiddel, kaošto 
i videlar i videlare od slovjenskoga ,vijalar“.? 
Njemački historici umjetnosti tumače ovu rieč doduše inače, ve- 
leć, da ,vitula“ potiče od latinske fidula, fidicula, ali ujedno tvrde 
i to, da gudaljka ,vielle“ ili ,fidicula“ ne bješe Rimljanom ni znana. 
Takovoj tumačbi treba u istinu premice tražiti, jer je do boga ori- 
ginalno misliti o narodu, da izumljuje ime za stvar, koje niti ne 
poznaje. Drugi su tumačnjom ove rieči još smješniji. Tako čitam u 
Mayerovu ,Conversation Lexicon“: ,Der fremde Gattungsname der 
Geige ist Viola, von der mit einem Veilchen (!!) šinlichen Gestalt 
dieser Instruments“. Zehetmayr pako izvodi rieč ,la violina“ od čisto 
latinske ,vitula“ (junica), jer da se na violinu prsti i gudalom skače 
poput junice.* E da kako; ta Goethe je sam rekao: ,,Im Auslegen 
seid frisch und munter, legt ihr's nicht aus, so legt etwas unter“, 
pa bilo to, što je podmetnuto, još toli bezumno, kao što je ljubičast 
oblik violine. U ostalom neka se vesele svojemu tumačenju! 
Velim, za krstaških ratova ili za ine zgode, kad su se Arapi, 
Niemci i Francezi počeli družiti sa Slovjeni, da su oni upoznali 
više vrsti slovjenskih gusala, te ih kući ponieli. Redav na svom 
putu u Arabiju a kasnije u Indiju, prometne se ,rebavom, revavom, 
1 Pisac 11. vieka Cotton zove gusle ,,phiala“ a tako i Ivan de Muris. 
? ,Fiedel f. fidikula, mlt. fidula, figella, vigella, vidula, vitula : ital. viola 
prov. viula, altfr. viele. 
Ob ez dir wol gevalle, vit liepe vreuwe min, 
s0 wold ich gerne senden nach den virunden din 
die minen videlcere in Burgunden lant.“ 
iz pjesme Niebelungi (god. 1210) Vidi Jakov i Wilh. Grimm ,,Deutsehes 
Wirterbuch““. 
3“ Vidi Seb. Zehetmayr ,,Lexicon etimologicum latino ete.“ Vindobonae 
1873. 
