12 FR. Š. KUHAŠ. 
bili tudjinci umjetničko blago Dalmacije, i da su iz samoga Dubrov- 
nika odvukli na škrinje starih rukopisa i slika. Samu meni je znano, 
da je šibenički samostan po višoj zapovjedi iz Rima poslao tamo 
na put u nepovrat mnogo dragocjenih slika i rukopisa. Zapovied 
banu toli nenadano, da samostancem nedostade ni vremena, da po- 
pišu stvari, koje imadoše odpremiti, a kamo li da što precrtaju ili 
prepišu. Rado bih dakle nešto potanje doznao o Heferovoj pergameni 
tim više, što i slovjenski pisci spominju takove miniaturne slike uz 
psalme Davidove. 
I Francezi imadu neku sliku vijala (vielle); ona je u carskoj 
knjižnici u Parizu pod brojem 1118 latinskih rukopisa, a veli se, 
da potiče iz opatije St. Martial Limoges iz 11. vieka; dakle iz 
istoga vremena, kada je do Niemaca došlo vijalo. 
Budući da taj rukopis ne spominje imena 
ovoga vijala, to mu daju englezko ime Crwth 
ili Crouth, misleći, da je to valjda ono glasbalo, 
koje biskup poitiers-ski Venance Fortunat spo- 
minje u pjesmi pisanoj oko god. 600 (,Romanus- 
que lyra plaudat tibi, Barbarus harpa, Graecus 
achilliaca, chrotta Brittana canat“.) Pri tom 
su dakako zaboravili, da nije nitko i nikad do- 
kazao, da se za crouih gudalo rabilo.! — Do- 
duše nije baš vješta ruka risala ovaj tobožnji 
crouth, ali se ipak iz narisa može razabrati lik 
našega vijala. 
Najstarij iji slikani spomenik o vijalu u Slovjena 
nalaziš u českom muzeju pražkom. Na pergamenskom rukopisu od 
god. 1202 zvanu ,mater verborum“ naslikan je angjeo u miniaturi 
držeć u ruci gusle sasma nalike vijalu. 
Talijani se obazreše na ovo glasbalo tek onda, kada su ga uveli 
trubaduri u Francezkn. Da ne bude vielle ušao u modu na francez- 
kom dvoru,“ težko da bi se bio dostao današnjega ugleda. Italija je 
i Njemačka bliža doduše slovjenskim zemljam nego li Francezka, 
ali su Talijani i Niemci premalo simpatisali sa Slovjeni, da bi bili 





















! Zamminer piše: ,Die Crwth oder rotta, ein iicht keltisehes Saitenin- 
strument, nicht unihnlich unserer Cither und einheimiseh in Britannien 
und Gallien. Der Name ist aber _spiiter_ auch auf neu eingefiihrte Saitenin- 
strumente, selbst auf Bogeninstrumente iibertragen worden.“ (587—388.) 
* Glasoviti ,,vingt-quatre violin du roi“ francezke dvorske glasbe zgo- 
tovi Amati po zapoviedi i uputi kralja Karla IX, 
