HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. 81 
polovicu na noge. Do konca godine 1741. otišlo je u rat iz Ugar- 
ske jedva njekoliko stotina." S toga je mogla M. Terezija sa svim 
pravom doviknuti Ugrom: Bene! Bene! multa quidem dicitis, sed 
effectus apparet nullus“.?* Medju svimi austrijskimi narodi bijahu i 
u nasljednom ratu Hrvati prvi, i na broju najsilniji, kad pribrojimo 
k njim one čete, što su za vrieme rata neprestance dolazile iz 
vojničke krajine, u kojoj odmah na početku rata bijaše popisano 
45.000 za oružje sposobnih vojnika. 
Nu prije nego li zavirimo na bojno polje, valja da u kratko raz- 
jasnim tadašnje stanje Hrvatske i Slavonije. 
Izza nesretno vodjena rata s "Turci pod generali Sekendorfom i 
Hildburgshausenom izgubi austrijska monarhija ugovorom mira uči- 
njenim u Biogradu dne 18. rujna 1139. u Srbiji i u turskoj Hrvat- 
skoj sve ono, što bijaše dobila mirom požarevačkim. Granice naše 
prema Turskoj bijahu tada opet Dunav i Sava do utoka Une, za- 
tim Pounje do utoka Sane kod Novoga. Dalje od Une do ličke 
tromedje ostade ona ista granica, koja bješe ustanovljena u miru 
karlovačkom i požarevačkom, samo posjed otoka na Uni bijaše još 
neizviestan, te ga tekar g. 1741. urediše u Carigradu. 
Slavonija bijaše još uviek odciepljena od Hrvatske, stojeć pod 
upravom vojničkom i komorskom. Stalniju zemaljsku vladu uvedoše 
tamo tekar g. 1791. usljed izvješća generala Khevenhiillera i grofa 
Hamiltona, koji su grozno opisivali žalostno stanje zemlje. Sva ze- 
maljska vlada u Slavoniji sastojala je tada iz njekog zemaljskog 
odbora, kojega predsjednikom bijaše tako zvani Generalamtsver- 
walter. Politička i financijalna uprava podpadala je pod komoru, 
vojnička pako pod c. kr. ratno vijeće. 
Varaždinsku vojničku krajinu (sadašnju belovarsku i dio križe- 
vačke županije) ustroji iz nova g. 1731. princip Sachsen-Hildburg- 
hausen, razdieliv ju na četiri vojna zapovjedničtva, na ime: kopriv- 
ničko, križevačko, ivaničko i gjurgjevačko. 
Banska krajina ostade još pod upravom bana i sabora, ali pod 
zapovjedničtvom vojničkih častnika, koji su obnašali ujedno i civilne 
časti, osobito sudbene. Sjedišta ovih zapovjedničtva bijahu Jaseno- 
vac, Kostajnica, Zrin i Glina. Grad Dubica osta po starom pravu 
pod zapovjedničtvom kanonika zagrebačkih. 
! Arneth. Maria Theresia's erste Regierungsjahre I. 308. 
2 Kolinovics. Nova Hungariae periodus p. 612. 
