HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. 8D 
Ali žestok i razuzdan mladić nenadje ni u Rusiji dobre sreće. 
Premda se je u boju s Turci i Tatari višekrat kao junak proslavio, 
neminu ga ipak radi kojekakvih izgreda, ljuta nesreća, jer vojnički 
sud osudi ga najprije na progonstvo u Sibiriju, a zatim na smrt. 
Kad uteče prvoj i drugoj kazni po milosti maršala Mtinicha, bude 
zatvoren u tvrdju Peček, a zatim prognan za uvjek iz Rusije. 
U proljeće godine 1740. vrativ se Trenk u Slavoniju, nadje 
svoja imanja navlastito Nuštar i Pakrac uznemirena od razbojnič- 
kih četa, koje su baračile po čitavoj Slavoniji. Na prošnju svojih 
podanika oruža on poveću četu pandura, ustrojiv ju na vojnički, te 
natjera š njome uz svoju nečuvenu hrabrost i okrutnost razbojnike 
u toliki strah, da do skora u okolici njegovih dobara nijednoga haj- 
duka nebijaše. 
Kad godine 1741. na svih stranah monarkije austrijske razprostre 
rat svoja krila, kad usljed toga u Ugarskoj pojedini velmože i pre- 
lati, kao grof Gavro Patačić nadbiskup koločki, obećaše podići či- 
tave regimente, tad poveća i Franjo Trenk svoju četu pandura, te 
postavi uz dozvolu vlade na noge 1000 pandura troškom svojim i 
ostalih vlastelja slavonskih. Kao zapovjednik ove čete bude on ujedno 
imenovan carskim majorom. 
Medju rečenimi panduri bijaše i 800 hajduka koje pohvata Trenk 
u Slavoniji, a svi bijahu ljudi visoka stasa, junačka srdca, odvažni, 
smioni, siloviti, ali često kao divljaci okrutni. 
Nošnja im bijaše različita, po kroju različitih priedjela slavonskih. 
Ponajviše naličila je odjeći hrvatskih šerežana. U kožnatom pasu no- 
sijaše svaki pandur utaknute dvie do četiri pištolje, uz handjar i 
maleni nož, na kom bijaše urezana slika pandurova s nadpisom 
»Vivat Pandur“. O ramenu visila duga puška šarenica, a uz bedro 
kadikad još i sablja. Mjesto zastave dao im Trenk konjske repove 
po načinu turskom, a da ih na putu i u boju razveseli, pridruži 
četi tursku bandu, koju do tada još nigdje europejska vojska ra- 
bila nije. 
S ovom dakle četom krene Trenk dne 1. travnja 1741. u Beč, 
i dodje onamo dne 2%. svibnja, uprav na onaj dan, kad se predstavi 
kraljici svečano odaslanstvo sabora ugarskoga pod vodjenjem je- 
garskoga biskupa Gavre grofa Erd&da. Kraljica dodje pandurom na 
susret kod favoritske linije na kočiji. Čitava četa Trenkova bijaše 
podieljena u 20 satnina, svaka po ĐO0 momaka. Kad ugledaše pan- 
duri kraljicu, pozdraviše ju gromovitim uzklikom radosti uz glasno 
sviranje svoje turske muzike, te dokazaše za tim osobitu vještinu 
