96 I. KUKULJEVIĆ, 
izgubi neprijatelj do 5000 ljudih, a stvarih u vriednosti do tri mi- 
lijuna. š 
Sjedinjena vojska hercega Karla sa zborovi Festetića i Keven- 
hiillera, narasla je u to doba na 44.000 momaka, dočim je fran- 
cezka brojila do 60.000 m. 
Kad naša vojska sa svieh strana zatvori Prag, suzbijale su pred- 
nje hrvatske čete, osobito Ličani i krajiški husari, neprijateljske čete 
gradske, tražeće izvan grada hranu. Kasnije kad jedini Festetićev 
zbor ostane pod Pragom da smatra neprijatelja, ostadoše š njim 
njeke hrvatske čete, zajedno s odjelom pandura pod Menzelom. 
Ostali Hrvati, do 8000 njih, pridruže se ka glavnoj vojsci, koja se 
sakupi oko Kodrica. Kod Kubiela i K&nigsaala pobune se panduri, 
a malo zatiem kod Rosthaupta dne 23. rujna do 3000 karlovačkih 
krajišnika, strieljajući svoje častnike. Uzrok tomu bijaše, što nisu 
dobivali uredno ni plaće ni hljeba, bivši prisiljeni vazda samo plie- 
niti u domaćoj zemlji, premda plienjenje strogo zabranjeno bijaše. 
Isto tako podigli su bunu i ugarski insurekcionalni husari, otišav 
bez dozvolje kući.! 
Dočim je francezki maršal Maillebois, popošav iz renske pokra- 
jine, namjeravao se sjediniti s pražkom posadom, dobi Menzel sa 
svojimi panduri nalog, da razori sve puteve što vođe u Prag. Pod 
generali Herbersteinom, Strasoldom i Gilanjem, bijahu poslani Kar- 
lovčani, Varaždinci i krajiški husari, ukupno do 6000 njih, proti 
neprijatelju u Kaden, gdje 500 Varaždinaca s pukovnikom Makarom 
uze na juriš kapucinski samostan, u kom se bio utvrdio neprijatelj. 
Ova pobjeda naših prisili Mailleboisa povući se u gornji Palatinat. 
U isto doba čuvalo je 3000 Hrvata pod generalom Helfreihom sa 
1400 konjika česku granicu, želeći zapriečiti da neprijatelj nedobije 
pomoći iz Francežke. Osim pomanjih čarkanja dodje kod Plana do 
ozbiljne bitke, u kojoj general Nadaždi sa 100 husara, pukovnik 
Minski sa 2000 Varaždinaca i Trenk sa svojimi panduri, neprija- 
teljski zbor od 6000 vojnika junački suzbiju. Do mala zatiem vrati 
se 2000 karlovačkih krajišnika uprav preko Beča svojevoljno kući, 
izgovarajući se, da su obvezani vojevati samo za jednu godinu. 
Ostali Karlovčani otidu sa zborom kneza Lobkovica pod Prag, do- 
čim se Varaždinci sjedine s glavnom vojskom kod Vaidhausena. 
Dne 26. studenoga otmu Ličani na juriš tvrdi grad Litomjerice, po- 
pev se po hrvatskom običaju na gradske zidine preko ramenica. 
1 Arneth II. p. 133. 
