HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. 97 
U oči dne 17. prosinca 1742. prodre 14.000 momaka pražke 
francezke posade pod Belleislom po najvećoj zimi prama Hebu, ali 
ih na putu ozeble i nemoćne tjerao general Festetić, s hrvatskimi i 
ugarskimi konjici, preko brda i gudura sve do Heba, u koj grad, 
su se Francezi zatvorili, dočim se Zlatni Prag predade dne 26. pro- 
sinca generalu Lobkovicu. Francezka vojska bude na to potjerana 
preko Rena, pošto izgubi do 7000 ljudih. 
Iza pobieda u Českoj, dodje najprije general Serbeloni sa 9000 
vojnika našim u Bavarskoj na pomoć. Medju ovimi bilo je 1000 
Gradiškanaca. Malo zatim pridruži se ovomu zboru i general Gais- 
ring sa 4000 varaždinskih krajišnika. Ovi uzmu ponajviše nasto- 
janjem Trenkovim Degendortf, sjedine se s glavnom vojskom i odu 
zatim na zimne stanove. 
Tada se izjavi opet jedna strana hrvatskih krajišnika i 'Vrenko- 
vih pandura da žele otići kući, pošto se bješe obvezali da će voje- 
vati samo jednu godinu dana. Povratak im se dozvoli, i oni krenu 
preko Linca u Hrvatsku, te kraljica Marija Terezija naloži ban- 
skomu namjestniku dne 17. prosinca, da ove vojnike, kad budu pro- 
lazili preko civilne Hrvatske, dobro smjesti. S panduri zajedno ode 
kući i njihov zapovjednik barun 'Vrenk. 
Putujući kroz Beč, kako pripovieda Šubart, sastane se "Trenk s je- 
dnim častnikom bavarskim, koji je kod Chama na njega pucao, iz- 
pod njega konja mu ustrielio, a zatiem pobjegao, ali od pandura 
uhvaćen u Beč odveden bio. 'Vaj častnik nazivao se barunom Lesto- 
hom, u istinu bijaše pako Lestohova žena, s kojom se njegda barun 
Trenk poznavao u Osieku, obećavši joj da će ju uzeti za ženu. 
Nu njezini roditelji prisiliše ju da otide u samostan, odkuda ju barun 
Lestoh izbavi i uzme za ženu, pošto se Trenk za nju više brinuo 
nije. Rečeni Lestoh osta u istom čarkanju kod Chama po boku 
svoježene ranjen i prividno mrtav, te ga proglasili doista mrtvim. 
Našto mu žena naumi osvetiti se nad Trenkom. Ona ode kao 
mužkarac u vojničku službu i sukobiv se kod Chama s panduri, 
opali pištolj na Trenka, ali ga ne pogodi. U Beču pomiri se ona 
opet s Trenkom, te ode š njim zajedno u Slavoniju. Kad se oba 
vraćahu u Beč, sretnu na putu njezina muža, koj se bio medjutim 
od rana oporavio, i došlo bi bilo do dvoboja, da nije barunica umno 
umirila svoga muža, dokazavši mu, da mrtvi ljudi gube pravo biti 
ljubomornim. 
RTAS TSESVNIT 1 
