HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. 125 
sadom ostavi Prag, i da dodje za njim u Sležku. Nu čim poče 
pražka posada, sastojeća iz 10.000 vojnika, izlaziti iz Praga, navali 
400 hrvatskih pješaka, sa njekoliko konjičkih kao i temešvarskih 
i dalmatinskih četa, pod majori Simbšenom i Cognazzom i pod ka- 
petani Keylerom i Krumenauom kroz troja vrata u Prag, zametnuvši 
boj s Prusi. Zajedno napadoše ove i gradjani pražki sa ženami i 
djecom. U ovoj krvavoj borbi pade od naše strane hrabri Cognazzo 
na kamenitom pražkom mostu, a Prusi izgubiše 70 mrtvih, 130 to- 
pova i čitavu ratnu spravu, zajedno s prtljagom. Židovsku stranu 
grada Praga oplieniše Hrvati, s toga što su židovi ponajbolje pri- 
stajali uz Pruse.' Einsiedel uteče težkom mukom sa njekoliko svo- 
Jih četa izpod Praga, ali prije nego dodje preko Friedlanda do 
sležke granice, uznemirivahu ga sveudilj panduri i Hrvati, te mu 
nanesoše toliko štete, Ja je jedva malenom od velike zime ozeblom 
četom dospio u Sležku, na što ga kralj s časti svrgne. 
U potjeri za neprijateljem doprli su i hrvatski banderijalci do 
mjesta Šaelera, na granici Sležkoj. Odavle javi pukovnik Patačić 
dne 8. prosinca banu, da je njegova pukovina pod komandom ge- 
nerala Nadažda doprla najprije do Kolina, očišćena od neprijatelja, 
gdje jedan dio njegovih ostade u posadi. Od Kolina krene s voj- 
skom do Bičeva i Jaromirca, bijuć se neprestano s uzmičućim 
neprijateljem. Šjedinivši zatim pod svojom zapoviedju 'Vrenkove 
pandure i banderijalske husare, preteče neprijatelja najprije kod 
Beršca, zatim dne 2. prosinca kod Morsendorfa, gdje su naši mnogo 
Prusa stranom pobili, stranom zasužnjili. Kod Jaromira uhvatili 
su banderijalski konjici jednog pruskog poručnika sa dva vojnika, 
kod Trautenaua oteli su jedan top, predavši ga pandurom. 'Tje- 
rajući zatiem neprijatelja po sniegu sve preko granice sležke, vrati 
se Patačić u Vilšicu, došavši pod zapovied generala Hohenebmsa. 
Nu kad je tu vojnike po selih ponamjestiti htio, bukne iz nenada 
u večer sedmoga prosinca medju njimi buna proti častnikom. Za- 
htjevali su burno, da se po zadanoj rieči odpuste kući. Njeki od 
vojnika prodrieše i do glavnoga čadora, gdje bijahu sahranjeni bar- 
jaci; ali im nepodje za rukom ponieti ih sa sobom. Napokon uteče 
njih 150 kući, a samo 100 ostade pri vojsci. Za utekavšimi posla 
Patačić odmah konjičkog majora Križanića sa njekoliko častnika, 
tim naputkom, da ih nagovore neka se vrate. Ali nebijaše moguće 
umiriti ih i skloniti na povratak, jer svi bijahu složni i jedne duše, 
! Arneth. II. 440, 
