130 I. KUKULJEVIĆ, 
voza kod Velletra pod generalom Brownom, gdjeno protjeravši ne- 
prijateljske konjike, osvoje neprijateljski tabor, zapliene svu prtljagu 
i množinu konja i barjaka, raztjeravši čitavu pukovinu Irlandeza 
pod gradskimi zidovi. Unišav u grad i zarobivši više od 2000 voj- 
nika sa 80 častnika, počeše kuće harati i plieniti, na što ih iz ne- 
nada napadnu Valoni i Švicari pod hercegom Castropignanom, koji 
premda izgubiše svoga generala Beaufurta pročeraše napokon krajiš- 
nike iz grada. 
Kad su naši prodrli prema Napulju, imali su Ličani braniti naše 
baterije i branili ih doista junačkom odvažnošću čitava dva dana.' 
XII. 
Ratovanje g. 1745. 
Godine 1745. prikazuje nam se nasljedni rat u sasvim drugoj 
slici. Dne 8. siečnja sklopi Marija Terezija u Varšavi prijateljski 
savez s kraljevi Englezke i Svedske, s knezom saksonskim i ujedno 
kraljem poljskim, kao i sa stališi nizozemskimi. Ista Rusija bijaše 
sklona stupiti u taj savez, držeći za veliku pogrešku, sto je dozvo- 
lila da se Pruska poveća i osili, što je tadanji ruski kancelar _ Be- 
stušev žalibože prekasno uvidio." Malo dana iza toga, naime dne 
20. siečnja, umre car njemački te izborni knez bavarski Karlo VII, 
na što njegov sin Maksimilijan, premda bijaše iz početka naklonjen 
miru, po huškanju ipak Franceza nastavi rat s Austrijom. 
Ban Baćani, kao zapoviedajući general austrijske vojske u Ba- 
varskoj, ležaše početkom g. 1749. sve do konca siečnja u Sv. Mar- 
tinu bavarskom, kao glavnom zimskom stanu. Od tuda javi on dne 
D. siečnja pukovniku Patačiću svoju radost, što su se njegovi us- 
koci povratili k vojsci. Nastojavao je ujedno oprovrgnuti_mnienje, 
da hrvatski banderijalci imaju služiti samo jednu godinu, pozivajuć 
se na krajišnike varačdinske i karlovačke, koji jur tri godine vjerno 
služe u vojsci, a nisu, veli ban, ni stališi hrvatski ikakovim za- 
ključkom opredielili rok službovanja. 
Dne %. siečnja potuži se banu podpukovnik Škrlec, ležeći još 
uvjek bolestan u Sardingu, na pravoslavne (Valache) i Madjare 
služeće u njegovom bataljunu, koji praviše najveće izgrede, kvareči 
dobro ime njegove čete. Oni ga, veli, ostaviše i kod Burghausena 
' Vaniček. Specialgeschichte der Militirgrenze B. II. p. 370.371. 
2 Acta banalia 1744. 
