HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. isti 
zapovjed, da pod generalom Nadaždom zajedno sa više hrvatskih i 
ugarskih četa krene u Sležku na Pruse.! 
Medju ostalimi mjesti osvojili su u ovo doba panduri i samostan 
Kamenicu. U ovom samostanu običavao je kralj Friderik II. često 
občiti s kaludjeri. Njekom prilikom, kad se uprav desio u samo- 
stanu, zanjuše to panduri, te navale iz nenada na samostan. Ali 
predstojnik samostanski, da izbavi kralja, preobuče ga na hitro u 
kaludjerske haljine, i turi ga medju kaludjere koji se u crkvi bogu 
molijahu. Panduri protraživši sav samostan i nenašavši kralja, odalje 
se opet, misleći da su zlo izviešteni bili, te tako bude spašen pru- 
ski kralj.? 
General Nadaždi krene doista sa 1 do 8000 momaka prama 
Landshutu. U ovom zboru bijahu i hrvatski banderijalci, Petacijevi 
Slunjani pješke i na konju i temišvarski dobrovoljei. Na predstraži 
bijahu Hrvati iz karlovačke krajine, koji dne 22. svibnja protjeraše 
pruske konjike iz Reich -Hennersdorfa. Nadaždi udari zatim na 
jedan odiel pruske vojske, koji bijaše pukovnik  Winterfeld dobro 
poredao po brdih. Prvi počeše jurišati regulački bataljuni pod Hal- 
lerom, ali bješe suzbijeni. Na to se uzapnu na brda Ličani s osta- 
Jimi krajišnici sa strane i za ledji neprijatelja; ali nemogoše nad- 
vladati većinu, pošto neprijatelj ugarske husare u bjeg natjera, te 
ge ovi u bjegu bacili na naše pješake dovedši ih u veliki nered. 
Od naših pade tu 68 mrtvih i 100 ranjenih, a 175 bude zarobljeno. 
Od banderijalaca pade 6 mrtvih i 14 bude ranjenih. Isti pukovnik 
Patačić s jednim kapetanom bude takodjer ranjen i dopade sužanj- 
stva. O uspjehu ove bitke javi banu podpukovnik Jellačić dne 23. 
svibnja iz Pimperga, moleći za drugoga zapovjednika, ali samo ne 
Niemca, pod kojim naši služiti neće.“ Patačić doda u svom kasni- 
jem izvješću pisanom u sužanjstvu dne 11. lipnja iz Dubovca kod 
Jaromira, da je Nadaždi kod Landshula udario na mnogo pre- 
težnijega neprijatelja; da su se njegovi ljudi tukli od D'/, do 11 
ure u jutro, htijući jurišati na neprijateljske topove, kojom prilikom 
došavši jur blizu topova na 40 koračaja, ubiše naši jednog kape- 
tana, jednog poručnika i 89 /momaka, a raniše ih oko 40, kako mu 
kasnije pripoviedali pruski generali, slaveći hrabrost naših vojnika. 
Od njegovih pade tom prilikom kapetan Zimić i šest momaka, se- 
dam ih je ranjeno, a kasnije pade opet sedam momaka. 
" Acta ban. 1745. br. 130. 
* Gčhring, Die Kriege Preussens gegen Oesterreich. 1. 76. 
3 Aeta ban. 1745. N. 133. 
