HRVATI ZA NASLJEDNOGA RATA. 139 
veli, prijavio sve to i hercegu Karlu, ali neima odgovora, tekar 
prije šest dana obećana mu je polakšica. Od pješaka nefali više 
nego 90 i njekoliko bolestnih. Nu i oni trpe mnogo, pošto su vazda 
na prednjoj straži, odaljeni od ostale vojske. Napokon očituje Pa- 
tačić svoju radost, što je naumio ban proti buntovnim Kostajničanom 
(od Škrlčeve čete) oštro postupati, jer onaj narod imade se liečiti 
više octom nego li uljem“.! 
Kad je Patačić ovo izvješće pisao, nije dakako mogao znati, da 
je kralj pruski velikom lukavošću namislio i dovršio bitku kod Ho- 
henfriedberga dne 4. lipnja, kako sam u svojih spisih kaže, veleći: 
»Durch List ward diese Schlacht vorbereitet, und mit Tapterkeit 
ward sie ausgefiihrt“. Sasi i Austrijanci izgubiše u toj bitci 9.900 
mrtvih i ranjenih, a 1000 zarobljenih. Ali i Prusi imadoše veliki 
gubitak, pošto je samo od jedne konjičke pukovine palo 200 mrtvih 
i D00 ranjenih. Osim banderijalacah bijahu u toj bitci i krajišnici 
karlovački i posavski. Ovi osvojiše kod Strigove neprijateljski tabor 
s ratnom blagajnom. 'Trenkovi panduri i sriemski dobrovoljci pod 
Popovićem uznemirivahu zatim u zaledju naše vojske pod generali 
Nadaždom i Vallisom neprijatelja oko Albrehtice, Neustadta, Zie- 
genhalsa, Ujezda, Kraljeva hradca itd. 
Dok je Patačić svoje izvješće odpremao, zametnu se medju na- 
šimi i Prusi novi bojevi kod Landshuta, Preča i Jigerndorfa. Pri 
posljednjem mjestu suzbije grof Esterhazi jedan dio pruske vojske, 
što ju je vodio markez Karlo Švedski koju uznemirivaše na putu 
svejednako krajiški i ugarski husari. Ovomu jur odsječenomu nepri- 
jateljskomu odielu priskoči u pomoć pruski general Zieten (Siten), 
izbavivši ga iz opasna položaja. Nu hrvatski krajišnici napadnu sa 
četiri topa neprijatelja na brdih kod Hiillberga, kojom prilikom oteše 
mu sav živež, prtljagu, streljivo i poljsku ljekarnu, a od neprijate- 
lja ostade 100 mrtvih i 1000 ranjenih.“ 
Iza bitke kod Hohenfriedberga povuče se herceg Karlo s glav- 
nom vojskom natrag do Kraljeva Hradca, kamo ga sliedio i kralj 
pruski, te su obje neprijateljske vojske ostale tri mjeseca jedna 
naprama drugoj stojeć, svaka u svom utvrdjenom taboru. 
Za ledji vojske četovahu medjutim lake čete, sastojeće ponajviše 
iz Hrvata i Ugra. Kod Krijovice napade Nadaždi s hrvatskimi 
krajišnici jednu poveću prusku četu, i suzbivši ju, osvoji veliko 
1 Acta ban. 1745. N. 143. 
? Oest. Milit. Zeitschrift 1823. Heft. 7. 
