198 I. KUKULJEVIĆ, 
Na koliko su mi poznata njegova djela, izpjevao je: 1. Nariko- 
vanje staroga Senja vrh mladoga Senja, po vili slovinkinji. 2. Osam 
poslanica pisanih u Spilbergu. Medju ovimi ima pismo (u versih) 
na brata (pobratima) Placencija, i na sudca od Korane, koji su 
ga izdali nedužna, kako on tvrdi. 3. ,Plač Saksonije po vili Slo- 
vinkinji vrh čemerna nje stališa na koga ju je spravil rat Friderika 
kralja od Borusije prot prislavnoj kući austrijanskoj, od lita 1756. 
do 1760.“ 4. Veselje vile slovinkinje vrh čestite vitorije pod dne- 
vom 12. miseca Augusta 1759. na Kunfinu od grada Krosen blizu 
Frankfurta nad rikom Oder, od cesarsko moskovitske i del ces. 
kraljevske austrijanske armade, pod previsokom zapovidjom razgla- 
šene gospode generalov grofa von Soltikov i barona von Laudon 
nad samim kraljem od Prusije vitežko obderžane.“ 
Tvrde njeki, da je sastavio i njeku paskviladu na senjskog bi- 
skupa Čolića, tičuću se njegova ne posve duhovnoga života. 
Da li je naš pjesnik izpušten iz tamnice prije svoje smrti? Kada 
i gdje je umro? Nije mi poznato. Njeki u Senju pripoviedaju, da 
je njegov stric pop glagoljaš izprosio za njega pomilovanje kod 
carice, i da je na putu iz tamnice u Beč, pošavši zahvaliti se ca- 
rici, umro od otrova. Tužnom katastrofom rečene bune dovršila 
se godina 1146. 
XIX. 
Ratovanje g. 1747. 
Godine 1747 bijaše glavno zemljište nove borbe i ratovanja Ita- 
lija, Francezka, Belgija i Holandija. 
Jur početkom godine odoše dva novou»trojena bataljuna lička i 
otočka u Belgiju. Jedan bataljun otočki i gradiški, ovaj pod Jero- 
limom Ljubibratićem, krenuše u Italiju. Svaka krajiška kuća mo- 
rala je dati u vojnike po jednoga momka. U onoj kući, u kojoj 
bijahu dva čovjeka sposobna za vojsku, mogaše jedan ostati u re- 
servi, a gdje ih bijaše više od dvojice, morali su svi, osim jednoga, 
spremni biti za vojsku. S toga bijaše samo u Italiji ove godine 
preko 8000 Hrvata iz krajine, a u nizozemskih pokrajinah isto to- 
liko, umnoženih kasnije sa 3000 hrvatskih banderijalaca 
U Italiji započe borba mjeseca sSiečnja kod (Genove, koj grad 
naša vojska iz nova obsjedne. Tu se borilo 4000 Varaždinaca za- 
jedno s Gradiškanci, Ogulinci i Ličani i pojedinimi odieli pandura. 
Bijaše Hrvata i u Forgačevoj regulaškoj regimenti, kod koje se 
desio kao podpukovnik grof Drašković. 
