166 I. KUKULJEVIĆ, 
može iste topove njegova pukovnina pridržati i svuda ih voditi sa 
sobom. Taneta i kartače, koje ujedno zaplieniše, neka se prodadu, 
a dobivenim novcem nagrade vojnici, koji se odlikovali pri osvojenju, 
naročito pako kapetan Juraj Vernić. U isto doba zamoli ban od pu- 
kovnika, da mu pošalje dva liepa momka od svoje pukovine, koji 
će se uvjek uz njega desiti. Ova dva momka bijahu Sava Dragić 
i Sime Bojnac.! 
Medjutim obsjedali su Francezi višespomenutu tvrdju Mastriht, a 
saveznici, čekajući još uvjek rusku pomoć, stadoše misliti sve ozbilj- 
nije na mir, kojega i Francezka željno čekala, jer svi juriši na 
tvrdju ostadoše bez uspjeha. Više tisuća vojnika pade pod zidovi 
tvrdje, a u Franceskoj harao je pučanstvo grozni glad, obćenita 
bijaše oskudica na rovcu, na hrani, i na svemu što je zahtievao 
rat, a taj rat stojao je jur tada državu Francesku 1200 miliuna. 
Koncem travnja sastanu se zastupnici englezki, holandezki i fran- 
ceski u Cahenu da ugovaraju mir, te su podpisali doista dne 30 
travnja tajni predbježni ugovor, na koj kasnije, uz prkos prosvje- 
dovanju kneza Kaunica, morade pristati i Austrija. 
Pošto Englezi i Holandezi privoliše na predaju tvrdje Mastrihta 
(dne 7 svibnja), podpisa napokon dne 25 svibnja ugovor mira i 
Kanunic, u ime Marije Terezije, veoma nezadovoljne s otim mirom, a 
kasnije pristadoše uz ugovor i Sardinija, Modena, Španija i Genova. 
Ove dvie države tekar 18 listopada. 
Dok nebijaše mir od svih ratujućih vlastih konačno utanačen, 
sjedio je ban hrvatski stranom u Pakselu stranom u Rurmondu. 
Od tuda javi on dne 28 kolovoza stališem hrvatskim: pošto će biti 
iza višemjesečnoga primirja za sigurno utanačen konačni mir, s toga 
da je banderijalsku pukovinu odpustio kući, te su prva dva bata- 
ljuna pod Pogledićem i Grličićem otišla jur 26. kolovoza, a treći 
s majorom Bušićem da odlazi danas. 
Ban pohvali ponašanje vojnika uz čitav tečaj od dvie godine dana? 
spominje s radošću osvojenje dvajuh topova, koje i kući vode, pri- 
znaje da su se vojnici rado i hitro izvježbali u svem, što treba 
dobromu vojniku, te je s toga novi nauk o vojničkom vježbanju 
dao prevesti na jezik Awvatski, koj će služiti i za banderija i za 
ostalu vojsku hrvatsku. 
Pred odlazećom  banderijalskom pukovinom posla ban u Beč 
podpukovnika Kleefelda s molbom na caricu, da pregleda vojnike 
! Aeta ban. 1748. 
