168 I. KUKULJEVIĆ, 
kao klerik učio u Zagrebu humaniora, a u Beču višje nauke. Vra- 
tiv se iz Beča postao kanonikom zagrebačkim, zatim naddjakonom 
časzmenskim i goričkim. Kao kanonik obnašao razae službe. Bivši 
zapovjednikom dubičkim, utvrdi on grad prijerata s Turci, na ve- 
liku korist carske vojske i vlastite domovine, kojoj bijaše tada grad 
predzidjem naprama Turkom. Za vrieme posljednjeg turskog rata 
branio je grad kao zapovjednik, a vojevao takodjer izvan grada, 
bivši pohvaljen od tadašnjeg bana i sadašnjeg dvorskog sudca Ester- 
haza. Bijaše višekrat zemaljskim poslanikom na dvoru carskom, na- 
pokon je u vrieme kuge, bivši povjer.nikom kaptolskim u Sisku, 
pošast ne samo preprečio, nego i zagučiti pomogao. Sada mu je 
preko 50 godina. 
Osim Tausija, preporučao se banu za biskupiju zagr. takodjer bis-. 
kup baron Čolić i zagr. kanonik Adam barun Patačić, tadašnji za- 
povjednik dubički. Sa Čolićem bijaše ban stari znanac i prijatelj, 
s toga mu je najvolio, a imao je i tu zaslugu, što je odvažno po- 
dupirao molbu hrvatskih stališa: da se banu Baćanu podiele zrin- 
sko-frankopanska imanja u Primorju i kod Kupe; ali bana preteče 
tadašnji lukavi dvorski kancelar Leopoldo grof Nadaždi, bivši zlo- 
voljan, što je ban bez njegova znanja imenovao banskim namjestni- 
kom grofa Ljudevita Erd&da. Prije nego je ban iz daleke Holan- 
dije mogao poslati svoj obrazloženi predlog glede popunjenja iz- 
pražnjene stolice biskupske, bude po predlogu kancelarovom ime- 
novan zagr. biskupom Franjo barun Klobuščicki, bivši tada biskup 
erdeljski. Kad u Beč stigne banovo pismo na kancelara. u kom mu 
preporuča da imenuje biskupom svakako rodjenoga Hrvata, bijaše 
stvar jur svršena. Nadaždi požurio se imenovanjem već radi toga, 
što je znao koliki ima upliv ban kod carice i kod dvora u obće, 
pošto bijaše jur početkom godine 1748, kad se još bavio u Holan- 
diji, po carici imenovan odgojiteljem njezinoga sina i nasljednika Josipa. 
Radi ove nove časti umoliše bana stališi hrvatski jur dne 28 
siečnja iz banske konferencije, bojeći se da će položiti čast bansku, 
neka toga nikako neučini, i neka ih neostavi. Oni odpravišei čitavo 
poslaničtvo u Beč, da moli caricu, neka im ostavi bana Bačćana. Ban 
odgovori dne 28 veljače u Hagi biskupu Branjugu, koj mu prvi 
zaključak stališa prijavi, da neće nikada prestati ljubiti dragu 
svoju domovinu, makar morao i bansku čast položiti.! U istom 
' Etsi-huius vel cuiusvis alterius honoris accessione, sincerum meum erga 
eharam hane patriam animum et affeetum nunquam immutaho. 
