172 I. KUKULJEVIĆ, 
se za poljepšanje hramova božjih, kao ni za uspješno poučavanje 
puka. Monumentalne spomenike upotriebljivahu za gradjenje cesta 
i popravljanje privatnih i erarnih zgrada, a pismene spomenike, 
izvan onih koje odpremiše u Beč ili Gradac, razgrabiše ili ih uni- 
štiše za uvjek. Napokon bje u Krajini konačno uništena i prvašnja 
vlast bana i sabora. Jedina, tako zvana banska ili banovačka kra- 
Jina, ostade još za njeko vrieme pod upravom bana, sabora i ci- 
vilnih sudova, dok je napokon i tomu odzvonilo, jer bijaše u opreci 
sa sustavom Hildburgshausenovim. 
Veliki dielovi gradjanske Hrvatske i Slavonije bijahu tada na 
silu pridruženi vojničkoj Krajini, osobito gradiškoj, banskoj, slunj- 
skoj i ogulinskoj. Iz pojedinih gradova, kao Koprivnice i Karlovca, 
iztisnuti su velikim naporom narodnim vojnički njemački zapovjed- 
nici, ali uzaludni bijahu svi napori i mnogi zakonski članci, glaseći 
o tom, da se grad Senj ima pridružiti civilnoj Hrvatskoj. 
Na vjerozakonskom polju nastadoše takodjer kojekakova kome- 
šanja, osobito kad se njemački generali sjediniše s višimi poglavari 
katoličke crkve, da šire uniju medju pravoslavnimi, živućimi od 
vajkada na hrvatskom zemljištu. S druge strane otimali su opet 
novonadošli pravoslavni naseljenici iz turske Hrvatske, Dalmacije 
i Hercegovine na silu plemićka i kmetska selišća, kao i zapušćene 
katoličke samostane i crkve, tražeći i našavši takodjer za sebe pro- 
selite medju katolici. 
Na ušću rieke Save htjedoše Turci sagraditi novu utvrdjenu kulu, 
što opet našim stališem i redovom dade povod da popravljaju u 
banskoj polucivilnoj krajini pogranične gradove: Kostajnicu, Zrinj, 
Petrinju, Glinu, Gvozdansko itd. i da se spremaju da kopaju na 
granici šanceve za obranu svoga zemljišta. 
Gradjanska Hrvatska i Slavonija povećana je doduše s trimi dol- 
njimi županijami; ali tu, kako gore spomenusmo, bje malo sposob- 
nih za javnu službu ljudih, jer iza turskoga gospodstva bje tu 
uvedena pomiešana komorska i vojnička uprava, jedna lošija od 
druge, koja se malo brinula za procvietanje zemlje i obrazovanje puka. 
Novoustrojenim županijam slavonskim bijaše glavnom zadaćom, 
da očiste zemlju od hajduka, a tudjim novonaseljenim vlasteljem, 
da osiromašeni narod upotriebe čim više na svoju korist i na ukras 
svojih ,spahiluka“. S ovim turskim imenom svoga vlastelinstva pri- 
čuvahu i u svom vladanju mnoge običaje turskih begova. 
Mnoge porodice seljaka i pomanjih plemićkih vlastelja izseliše 
ge u to doba iz Hrvatske u pisti Banat, a nezadovoljni s preustro- 
