MIHAIL PETROVIĆ POGODIN. 211 
1810 bude imenovan profesorom na sveučilištu u Derptu. Zasluge 
njegove za rusku poviest jesu priznane svestrano. Iza toga izdade 
Pogodin: , PurrepoBBI KapTbI EBPOIIBI BB eH8HKO-FeOFpaPH4EeCKOM'E 
ornomeniu“ (1527), koje je zemljovide osnovač sravnajućega zem- 
ljopisa u Njemačkoj Karlo Ritter dodao svojemu djelu: ,Europa, 
ein geografisch - historisches Gemilde (Frankfurt 1807)“, i koje je 
takodjer Francuz Denai“ god. 1829 otisnuo u svojem ,Atlas phy- 
sijue de | Europe“. God. 1885—17 izda Pogodin svoje ,/lekniu 
no Vepeny o noaurukb, epasu u roproBab apesaro mupa“ (tom. 
I—II), učinivši tim ne samo ruskoj mladeži nego i obćinstvu rus- 
komu pristupno ono znamenito njemačko djelo, koje izišavše u 
Gčtingu god. 1798—6 prvi put, doživi donle (1824—6) četiri iz- 
danja. Za ovu osnovu svoju pridobi Pogodin i drugih sila, koje 
potaknu na prevadjanje, a njihove prievode izda na svjetlo. Tako 
izadje: ,Meropia apeBnas Vepemna“, koju prevede Kojander; za 
tiem  ,Meropia epeagmuxp Bbkopp“ od francezkoga povjestnika 
Julesa Micheleta, koju dadč prevesti po vještijih djacih; onda ,Mero- 
pia_Beeoomas“, prievod njemačke , Weltgeschichte in Biographien“ 
(1839—44) erlanžkoga profesora K. V. Boettigera. Izvadjajući 
Pogodin tim načinom osnovu svoju, bude povodom, da se zametnu 
čitava biblioteka historička u ruskom jeziku; pa tako izadje postu- 
pice: ueropia IIpyecin (Bb 4 u. c> Kaproro), ueropis Žlomćapnu 
(BB 4 4.), ueropia Cakconin (Bb 2 u.), ueropia ubmenkot Tagsi. 
Za mladji naraštaj prevedč Pogodin i izda god. 1829—30 ,,Bceo6- 
maa ueropig aaa abrei“ iz njemačkoga od Schl&ozera (Vorbe- 
reitung zur Weltgeschichte fir Kinder. Gčttingen 1790). 
Ovaj izbor književni u području sveobće historije može nam do- 
njekle odkriti shvaćanje profesora Pogodina o zadaći historije i hi- 
storičke nauke. Još je kasnije ove misli svoje u tom pitanju izrazio 
u posebnoj razpravi, koju izda god. 1836 pod naslovom ,ueTopu- 
ueckie aeopusmpi“. Tuj razlaže Pogodin, da se poviest ne smie 
ograničiti jedino na političke pojave, nego da ima biti svestranim 
jasnim izrazom sveukupnoga života narodnjega u družtvu, književ- 
nosti, vjeri, umjetnosti. Tuj razlaže nadalje svoje shvaćanje o njekih 
znamenitih odsjecih i dogodjajih u svjetskoj historiji, kano o starom 
Rimu i propasti carstva rimskoga, o reformaciji itd. 
U obradjivanju obće poviesti i stranih naroda nije si Pogodin 
prisvajao slavu samostalnoga iztraživanja. On je tuj samostalan bio 
samo u shvaćanju svjetskih dogodjaja; pa u tom, što da iz stranih 
književnosti prenese na rusko zemljište. Samostalnu radnju zasvje- 
ke 
>> 
